296 Nog'îe Forhandlingas -Emner for Geolog^erne 



Vi ville igjen lade del være Clirîsfîanîas nærmeste 

 Omg^ivelser, hvorpaa vi fæstc vor OpmerliSOiiiIied, idel vi 

 atler vende os til Uclragininjjen af de derværende 3Iassiv- 

 bildnlnger. Vi ville denncpang- ilikc bryde os om, at 

 ii0f>'Ie af Porpîiyrerne netop bolde sig til Grændsen af 

 Overgangsbjergarterncs Gobcct mod den store Gneisför- 

 mation, at de granitilke Bildninger först mode længcre 

 Lcnne i Leerskiferstræbningcrnc o. s. v.; ogsaa andre Om- 

 slændigbedcr ved Massivbildningernes Optræden være for 

 Oieblikket uændsede ; del er ikktm det særdeles betydelige 

 Antal af petrograpbisk forskjellige abnorme Masser, som 

 oplræde paa delte lille Rum, vi nu ville lægge Merke til. 

 En beel Cruppe for sig udgjore Grönstenene, en anden 

 de lîildninger, der tilkore v. Bucb's Rbombeporpliyr, en 

 tredie Porpbyrerne med qvartsblandet, petrosilexartet Grund- 

 luasse (^^Enritporpbyrens" Gruppe), en fjerde Granitens 

 og Syenitens Gruppe, og en femte Mandelstenen og Por- 

 pbyrerne med leersteenagtig Grundmasse. Enbver, der 

 ikke kommer bid med det Forsæt, under hvilkesomlielst 

 Omstændigbeder absolut at ville forfægte INulidens vulka- 

 nistiske Anskuelser, vil indrömme, b vor ugunstig* denne 

 Optræden af saa mange for-kjellige Slags abnorme Masser 

 paa en liden Plet er for bemeldte Anskuelser 5 og ganske 

 nrîmelig vil disses Anvendelse paa de herværende Massiv- 

 bildninger synes bani, ifald af det ovenfor Fremsatte 

 endog kun det, der ytredes om den store Gneisformation, 

 ikke skulde forekomme bam ganske forkasteligt. Selv 

 om bine Masser samtlige vare af lige petrograpbisk Cc- 

 skftffenlied, vilde det vel neppe af]Nogcn, der ikke betrag- 

 ler den bele Sag som Spög, kunne paastaaes, al de ere 

 op-^tegne ligc fra det store under bele den fasle Jordydc 

 værende Reservoir, bvor Alt fremdeles er i Fluss 5 den, 



