ved (le scandinavisLe ]\atiirforsl;eres Mode &c. 297 



der vil l.ja'iiipe for Mciiiii{;cn om deres pyrojjcnc Oprin- 

 dclse, iiiaa tye til en Hypothese om Smclteverkslcder 

 belijjgeiule iiule i Gneisformatioiiens Masse eller iallefald 

 iiidc i den faste .lordsliorpe, og- vil dog- vist heller vælge 

 at anfüge el lieelt Antal saadanne Verksteder af indhyr- 

 des forskjellig- Art, end at paastaae Miiligheden af alle 

 de forskjellige Massers Ileihomst fra eet og samme Smel- 

 tcrum. En i Detail gaaende eller overhoved paa nogen- 

 somhelst IWaade videre foitsat Paaviisning af det Unatwr- 

 Jige i den vulhatiiätislic Eruptions -Theories Anbringelse 

 ved Tilfælde, som det foreliggende, vil for enhver For- 

 standig- \ære överflödig-, og til Andre henvende vi os 

 ikke. 



At ellers et Slags Eruptioner have fnndet Sted hor 

 i Egnen og have havt Andeel i nogle af de ovennævnte 

 liildningers Frembringelse, er ikke blot ganske sandsvn- 

 ligt, men turde endog- være at antage som nogenlundc 

 vist. Ogsaa derom skal Forf, blandt nærværende frag- 

 mentariske INotilser hensætte en kort 8?enierkniRg-. — Al 

 Trapgange ikke sjelden i stort Antal ere forhaanden i de 

 af de normale Flöts- og- Overgangsbjergarters Grupper 

 dannede Distrikter, er et bekjendt Factum 5 ligesaa, at 

 disse Distrikter ofte ere mangfoldigen sönderskaarne ved 

 transversale Delinger, og at de saaledes fra hinandeii 

 skilte Stykker paa forskjflligc 31aader vise sig- brag-ie op 

 eller ned fra deres oprindelige Plads, og* virkeligen maac 

 være dcels hævede, deels gledne ned. Disse Sönderbrisl- 

 ninger og Dislocationer staae nu vistnok i et eller andet 

 Sammenhæng med Trapgangenes sædvanligviis fortrinligcu 

 hyppige Forekomst just paa de samme Steder, hvor ogsaa 

 hine Særsyn vise sig^ hyppig^st. Men neppe bcstaaer denne 

 Forbindelse deri, at begge PhæDonicncr ere Yllringer af 



