Ted de scandinavislic IVatiirforsl^crcs Mode &c. 307 



ydre Former siet ihho svarc tll dct Dillede, som efter 

 Dö(>ncts Theorier om Bjerjyencs Oprindelsc er at foriid- 

 sætte ved disse Jordydens fremsfaaeiide Partier. Vil maii 

 till.x'jyge nogen af vore Fjeldstræhninger Benævnelsen 

 Bjerjylîjede, saa maa dette Ord da homme til a» bete(jne 

 en granske anderledes formel Bclief-Deel, end man derved 

 sædvaHUgen, men især under Indflydelsen af hine Theo- 

 rier er vanl til at tæiike sig*. Udtr\hket Bjerghjedcr 

 anvendt paa vore Landes hoie Strækniiiger er g-anshe 

 vildledende5 det er her aldeles ihhe adæqvat. Men da 

 Skandinavien neppe har nogen særegnen IVatnr for sig-, 

 saa er allerede deraf at formode, at samme Udfryk vist 

 heller ikke andetsteds passer bedre i mangfoldige Til- 

 fælde, hvor det dog- fremdeles bliver brngt ^ man anven- 

 der det naturlig^viis nu jo oftere des bedre, da den Fore- 

 stilling, som derved vækkes, just er saadan, som den nu 

 forlanges for Theoriens Skyld. 



Lig-esaalidt er den indre Byg-ning' af Skandinaviens 

 Fjeldgrund i Harmonie med Idcerne om Dannelsen af 

 Fjeldene ved llævning^ over lange Spalter, ved Opreis- 

 ning^ af Skikfer, ved Optaarning* af seigre Eruptiv- Bjerg^- 

 arfer o, s. v, I Korthed at documentere denne og de 

 övr'ge her fremsatte Faaslande af lignende Art, er umu- 

 ligt. Vi kfinne paa nærværende Sted ikhun slet hen an- 

 merke, at de uskiktede Massers Fordelings-Maade her paa 

 Halvöen og overhoved deres Forholde i Bummet i höiestc 

 Maade ere de gangbare Hypolheser ugunstige, og- at der 

 for disse ligesaalidt vil kunne lindes nog^el Stöftepunkt 

 i de skiktede Bjergarters Strög;- og- Fald - Forholde. 

 Man antræffer vertikal Indskyduing* ligesaavel i de meest 

 plane ogf lave Slrækninger som andctsteds, og* i Bjergrvp- 

 g-ene löber Strög^et lig-esaa ofte paa tværs som paa lang-s. 

 IV. 3 Ü 



