ved de scandinaviske IXatiirforskeres Mode &c. 327 



fældct uicd en I^læng^dc af dem havde maattet \ære, hvis 

 de vare dannede, förend Bjergarlen havdc antaget denne 

 Afsondrinjj i) , vi nödlcs derfor til at troe, at ogsaa her 

 Krystallisalionen var forejjaaet under l^lassens fuldlioinnieu 

 faste Tilstand. — TiUidst maat(c da o(y den Omstæa- 

 dijjhed blive os af Belydning^, at vi aldrig* fandt Qvarts 

 i virkelige Lavaer, selv ikke i de meest krystalliuiäkc og: 

 paa Feldspath rig^esle Yarieteler. — — 



Dersom nu denne Rapport kom fra fuldkommen paa- 

 lidclige Foll;, — fra I^Iænd, som baadc forstode sig* paa 

 at observere med Skarphed, og^ som ene lededes af Tran- 

 gen til at finde det Sande, saa maa det antages, at Che- 

 mikernc ikke kunde have Noget at indvende mod en saa- 

 dan Beretnings; de maatte tværtimod glæde sig^ deri og^ 

 opmuntre til videre Undersög^elser i samme Retninga, og^ 

 det ikke blot af Hensyn tii Videnskabens Fremme i Al- 

 uiindelig^hed, men og* paa Grund af den Udsigt, at isærde- 

 leshed ogsaa Chemien derved kunde vinde. 



Men hele denne Chemikcrnes Situation i det fornd- 

 satle Tilfælde, deres hele Fremgangsmaade i denne Sag* 

 fra först til sidsl, hvad er nu egentlig* derved lilkjendc- 

 g*ivt»l? For at svare horpaa behove vi kun i en almindeli- 

 gevQ Form at frcmhæve Sætninger, som ellers allerede ty- 

 deligt nok ligge i det Foreg*aaende: 1. Der gives gco- 

 logik-ehemiske Opgaver, hvilke slet ikke kunne lö>cs 

 særskilt af Chemien alene, idet deres definitive Afgjörelse 

 ikkun er lænkelig* paa geognoslisk Vei. (At blandt disse 

 Opga>er netop de befinde sig*, som for Geologien ere af 

 alierhoieste A^ig^tig^hed , fortjener ved denne Sals altid vel 



') Denne la|;tta^else er af den især ved sine Undersö^clser over 

 Pyrenaeernc bekjendte L. Ramond. 



