\ccl (le scandinavisKc iVahirforsIîores Minie &c. 331 



det uyo ForlioM. iWaii rorIaiij;-pr im, al iK't llypolliclislio 

 altid slial være [>aa (ieolojjiciis Siilo, alli«i sl.al være ilcii- 

 iies Loti. Har man Tor sijj- no{;ctsomltelsl {;co(;nosJislt 

 Factum, livis Forl.iarinj»- fordrer en eliemîsl; llypodiese, 

 der ikl;e er hjemlet ved de liidlilværcude cliemiskc KiTa- 

 rîngcr, saa forlanp/es det nu, for at Opstiilingcn af en 

 saadan Hypothese han undg-aaes, at den gco{>nOi)tishe Itjends- 

 gjernin[>: heller shal ^Jælde som prohlematish , — - man 

 nierhe vel dette, der forlanges , at hvad der er Kj c n d s- 

 gjerning" heller shal gjældc som Nog et, der endnu 

 meget vel tillader denne eller hlin Tillæmpning-, ja som 

 IXoget, der î ISödsfald endog ganske han henægtes! 

 Dctle Forhold maa nödvendigen ophöre. Det er sandt, 

 at de Fremstillinger, man hidlil har givet lil Oplysning^ 

 om Bjerghjedcrncs Struktur, om de massive Bjergarlcrs 

 Optræden, om Gangenes Forholde, — kort om de vlg-- 

 tigstc Gjenstande i Geologien, ikke ere stort andet end 

 löse Ideer ^ men da en lofasse af factisk Kunskah herom 

 virkelig" er at erholde ved umiddelhar Observation , saa 

 vil det, saasnart man bcgynder at erhverve denne Kun- 

 sl;ah, blive erkjendt, at Geologien ogsaa for hine Gjen- 

 standes Vedkommende er island lil at være noget Andet, 

 end delte Hypotheseriies Pulterkammer, hvortil den under 

 det hidlil beslaaende Forhold til Chemien dog virkeligen 

 nu er nedværdiget. 



