Bidraga til Kunskab om norslîc Mineralier. 337 



mon dog" il.ke mere end omtrent 4 Procent af det anvendte 

 funerals Væg-t ^). Denne lille Qvnnlitel Jernoxyd har 

 altsaa været island til al frembringe Avanliirin-Feldspathens 

 skjüime Lys-Reflex og* Farvespil. 



1 tlilteröens Graiiitgange, som jeg nærmere har be- 

 skrevet i andet Hefte af Gæa INorveg., fandl jeg en , den 

 beskrevne i sine væsenllige ydre Egenskaber fuldkomnien 

 lignende Avanfnrin-Feidspatli, men kun i meget ubetydelig' 

 Mængde og af langt mindre smukt Udseende end den fra 

 Tvedestrand. Ogsaa denne Feldspath synes at være Oli- 

 goklas5 man kunde altsaa maaskee komme paa den Tanke, 

 at Avanturin-Feldspathens charakteristiske ßeskaffenhed især 

 er bunden til denne Feldspalhart. Jeg: troer imidlertid 

 ikke dette, men antager, at enhver gjennemsigtig Feldspath, 

 ja kanskee bvilketsomhelst andet lignende Mineral, ved 

 Optagelsen af sniaae Jernglands-Lameller, kan antage biin 

 eiendommelige Beskaffenhed, I vorl Universitets Mine- 

 ralsamling opbevares t. E. en Labrador, der tydeligen 

 viser en Lys-Reflex ganske lig Avanturin-Feldspathens. 



Undersögelserne angaaende Grunden til Avanturin- 

 Feldspathens Lysspil har iövrigt for mig^ været særdeles 

 frugtbringende, idel jeg derved blev ledet til den Opda- 

 gclse, al flere andre Mineralier, om hvilke man ikke skulde 

 formode det, indeslulte inlerponerede Partikler af et frem- 

 med Mineral, og altsaa ikke saaledes, som hidlil, ere at 



) Den anförte Analyse blev forelaget med en Qvantitet Avan- 

 turin- Feldspath, der iforveien var blevcn behandlet med 

 Saltsyre. Om hine 0,16 Proc. Jernoxyd, som Analysen anjji- 

 ver, virkelig hore til Feldspathens c h e m i s k e Bestanddele 

 eller om de ere en af Saltsyren ikke opl öst Rest af Jerngland- 

 sen, maa jeg lade uafgjort. 



