Om Svovlsyrens spccifisLc Yæjjt. 363 



laj^t(a(>clse. Man iiiaa vel derfor antajjc , at en af disse 

 Forsu(j.sræl;kcr, eller maaskcc beg-gc, lide af en constant 

 FelJkilde. 



Middelet af Ures og* Parkes Forsög-, inden de angivuc 

 Grændser, giver 



a = 0»284737 + 0.000214. 



Jeg- liar ogsaa forsögt efter Formel I at Lcregnc de 

 af Ures lagitagelser, som udtrykke den concave Deel af 

 Curven, eller p = 0»57 til p =0.81545 men denne Reg;- 

 ning- ledede ikke til nogct bnig^bart Resultat, da Cocffici- 

 cnternc i de Ligninger, bvoraf de sandsynligste Værdier 

 for Constanterne a, b, c, d sknllc fiodes, faae et saadant 

 Forhold til binanden, at Opg^aven bliver ubestemt. I prak- 

 tisk Henseende er ogsaa denne Deel af Tabellen over 

 Svovlsyrens speciOske Vægt af mindre Yigtighed, da man 

 stedse kan bestemme enliver mere coneentreret Syres 

 Proccntgebalt ved at opblande den med en bekjcndt 

 Mæng;de Vand, indtil den kommer indeiifor vor Tabels 

 (jræudserj ved nn at iagttage denne Blandings specifiske 

 Vægt, og^ deraf udiede dens Proccntgebalt, kan man da 

 let beregne den förste Vædskcs Gehalt af vandfrie Syre, 



Man antager i Almindelighcd, at Svovlsyren alene i 

 fire bestemte Forholde chemisk kan forbinde sig- med Vand, 

 eller med andre Ord, al der blot gives fire bestemte Hy- 

 drater af Svovlsyren, nemlig- 2 Æqvivalcnter Syre med 

 1 Æqv. Vand (Subhydrat) , samt 1 Æqv. Syre med 1, 2 

 og; 3 Æqv. Vand. Enkelte Chemikere have dog; i den 

 nyeste Tid troet at finde lilstrækkelig* Grund til at antag e, 

 at der ogsaa gives en Forbindelse af 1 Æqv. Syre med 

 6 Æqv. Vand. 



