374 Th, S cheer er 



aîligpevel fremtræder umîsljjendclîgen, naar dens 

 Masser belra|jles i det Store. Den bar da tillige 

 iDeg*cu Liglicd med \hse Syenitarter. 

 D. en brystalliuisk Masse uden Tegn til nogensoni* 

 Leist Parallelstriiklur, oplrædende som 



a) en reen Hornblende - Masse, mere eller mindre 

 grovkrystallinisb, dog' undertiden ogsaa næsten læt. 

 Ikke sjeblen indebolder den Broazit indvoxet i ofte 

 store krystalliniske Slykkcr, 



b) hvid krystallinisk-kornig* Feldspath (Kornene i det 

 Holeste saa store som Erter) blandet med et kry- 

 stallinisk kornigt bronzilagtigt Mineral ^), Kornene 

 omtrent af samme, hist og ber dog af betyde- 

 ligere Störreise end Feldspatbens. Denne Bjerg- 

 art danner fuldkomne Ovcrgang-e til den under C 

 a) beskrevne. 



Man sbulde gjöre sig en meg-et iirjgtîg- Forestillinga 

 om den ber ombandledc Egns geognosliske Constitution, 

 dersom man vilde troe, at de især nnder D beskrevne 

 krystalliniske Bjergarter ere anordnede til et Slag-s Cen- 

 tralmasse, omkring bvilken de andre skifrige og amorphe 

 Bjergarter optræde med mere eller mindre fuldkomne 

 Overgange i en radial Retning fra biint Centrum. Om en 

 bestemt ordnet Fordeling: af Bjergarterne kan i den af 

 mig- besögte Egn neppe være Tale, da man ikke sjelden 

 Inden korte Distantser træffer paa meget forskjelligartede 

 Masser^ imidlertid kan man dog* udbæve, bvilke Bjergarter 



^) Mineralet viser kun meget utydelige Bîadyjenncmganfje. Hvor 

 en ufuldkonimcn Kryslal dcraf synes at være afbrudt omtrent 

 retvinltligl paa dens Længdeaxe, fremstiller sig, saavidt man 

 med Oiet kan skjönne, et qvadratisk Gjennemsnidt» 



