IVililiclerts-Slijærpenc i Espedalen» 375 



paa VÎSSC Steder især liurc til de licrshende. I denne Hen- 

 seende fandt jeg^ i Egnen oinkrinjj; DalijahKen, Niessel og: 

 Fjeldet TronKampen især Feldsleenhjergarterne, decis med, 

 dccis uden Shihlstiiiktnr, nemlig- de under Aa, Aba, Al>3, 

 Da, lîb og: Be beshrevne Varieteter; læng^ere mod Nord- 

 vest, \cd Storfjeldroen-Sæter ogf omkring INihkelsljjærpenc, 

 tlldeels de samme Bjcrgarter, dog* Iivppig i Confiiljt med 

 Hornblende-Bildiiinger, baade som Da og* Bd^ endnu læn- 

 gcre mod INordvest, ved Graaböerne og: Stor- Gruben, 

 bronzitboldende Bildning-er som Ca og: Db; og' endelig" 

 ved Vesle-Gruben, paa Espedalens sondre Side, den under 

 Cb besl;revne syenilagiige Bjergart, dog ligcledes i Con- 

 fliht med tiornblendemasser som Da. Det eneste Princip, 

 efter bviiket nogen merkelig Orden i den ombandlede 

 Strækning synes at finde Sted, maattc iallefald være Far- 

 ven, idet Bjergarlerne ved Næsset og Dalbakken vise sig 

 lysest, tildeels som sneebvide Feldsteenmasser (til störste 

 Contrast mod den paa Gr\t- Elvens östre Side liggende 

 mörkc Lcersbifer), og længere mod Nordvest, ved Ilorn- 

 blendens byppigere Optræden, blive mörkere ^), og endnu 

 mörkere omkring Graaböerne, hvor den bronzitboldende 

 Bjergart bliver raadende, hvis Farve, paa Grund af at 

 Bronziten fordetmeste er forbaanden i större iWængde end 

 Feldspalben, i længere Frastand viser sig sortagtig. 



I Almindeligbed optræde de ber beskrevne forskjellige, 

 ofte inden korte Dislantser vexlende Bjerg arter uden 

 skarpe Grændser ved Siden af binanden. Da Egnen fra 

 Tronkampen til Graaböerne danner et eneste (efter Prof. 



^) Dog sees her ofte ogsaa ganske lyse Fcidslcenbjergarter ved 

 Siden af sorte Hornblendemasser, deels med skarpe og dcels 

 med forvaskedc Grændser, 



