Nililîclcrts-SLja'rpcnc 1 Espedalen. 377 



og' lier Skikler, der neppe falde slorl over 45 iiidlil 50^. 

 Mclleni de saaledes skiklede x^lasser opliædc Bjergarfernc 

 «den Parallelslnikliir. Ilornhlendemasserne Hndes midt 

 ililaiidt dem ndskilte i mere eller mindre langagtige Par- 

 tier, hvis Lcvngdedireklion fölger den herskende Sfrögrel- 

 ning'. Den kryslallinisk-kornige Bronzit-njer{;art optræ- 

 dcp afvcxlende med dens parallehstrihede Varietet, og^ 

 inellem hegge flndcs til alle Retninger de meest fuld- 

 komnc Övergångne. Denne parallcllstrihede Bronzil-Gneis 

 forlöher sig: i de andre lîjcrgarler med Parallelstruktur, 

 mellem h>ilke igjen hist ogf her de amorphe Feldspath- 

 masser ere forhaanden. 



INil.kelerlsernes Forekomstmaade i Syenil-Gneisen har 

 niegen Lighed med Koholtertsernes hekjendte Opiræden 

 paa Modum og Snarum. Ligesom disse Erlser ofte vise 

 sig- hundne til visse g-limmerrige Baand, saa er INikkel- 

 ertsens Forekomst ved Espedals-Vandet afhængig- afllorn- 

 blendemassernes Optrædcn. Dog* her synes det at gjælde 

 endnu mere, hvad haade ved Modums og- Snarums Gruher 

 finder Sted, at nemligf langt fra ikke stedse den hele Masse af 

 den Bjergart, til hvilken Ertsens Forekomst almindeligviis er 

 bundet, behöver at være erlsholdig". Man finder mange Horn- 

 blendepartier, der ikke ere crtsförende, og de, i kvilke ]\ik- 

 kelertser anlrœfi'es, indeholde dem ikke lig-eforniigen for- 

 declte i deres hele Masse, Paa enkelte Steder ere Ertserne 

 sammenliohede paa en saadan Maade, at næsten Ilornhlen- 

 den aldeles bliver fortrængt, og- kun viser sig' indvoxet 

 som isolerede rundagtige Korn og ufuldkomne Krystaller^ 

 paa andre Sleder danner Ertsen et mere eller mindre 

 fiint Netverk, der da pleier at g-jennemsværme en fiintkry- 

 stallinisk, næsten tæt Hornblcnde-Bjergart, og- endnu paa 



