412 Th. Scheerer 



Qvarts ogf g^iiiilajjtîjj ellcr groiiajjlîg Glimmer. Feldspa- 

 tlicQ cr af disse Bcstaiiddcle i Almiiideli^lied den forhcr- 

 skende, og' paa ikke faae Sleder beslaaer den hele Gang^- 

 masse deraf» Hist og- her danne Lvid Feldspath og^ rög- 

 graa Qvarls en iidmerket Skriftg^ranit. Den grönagtige Glim- 

 mer er af en eiendommelig Art, idet dens Blade aldrig^ 

 ere saa plane som Tilfældet er med Bladene afalraindelig^ 

 Glimmer, hvorimod de ere mere eller mindre radialt siribede 

 fra el Cenlrum. 



Foruden de nævn(e to Kohbercrtser fandt jeg' folgende 

 accessoriske l^Iineralicr i disse Granitg-ang^e: 1) Mag-net- 

 j er n steen, i krystalliniske Korn og^ slörre Parlier, dog 

 især kun paa Sleder, hvor ingen Kobberertser vise sig. 



2) Granat, afbruunagtig orangeröd, næstcn zirkonbruun 

 Farve, stedse krystalliseret i Leuciloedre. Krystallerne, 

 sjelden af mere end en Ærls Störreise, ere indvoxede 

 enten i Feldspath eller î hiin eiendommelige Glimmer. 



3) Apatit, grönlig- eller graaaglig-bvid og temmelig 

 gjennemsigtig, krystalliseret i sexsidige Söiler med basi- 

 ske Endeflader. Disse Krystaller optræde stedse paa 

 Grændsen mellem Gang- Graniten og Sidestenen, dog i 

 del Hele kun som en Sjeldeuhed. Jeg fandl Krystaller, 

 der aldeles vare omsluttede af Gneis, men aldrig fandl 

 jeg dem paa denne ^laade omgivne af Granit. For det 

 Meste pleie de at sidde paa Gnelsens Grændseflade mod 

 Graniten og derfra at rage frem i den sidsle. 4) Kisel- 

 malachit, af en smnk blaaagtig-grön Farve og en ringe 

 Grad af Pellnciditet; danner smaae Lag og Drummer, idet 

 Höieslc een Linie tykke, i Kobberglandsen og Feldspatheu. 

 5) El Mineral, som, efter en af mig dermed anstillet 

 forelöbig Analyse, især bcstaaer af Tantalsyre, Uranoxy- 

 dul og Manganoxydul. 1 ethvert Tilfælde er det beslægtet 



