Om nogle Punkter i den element. Arithmetik. 41 



Produkt, Kvotient, 



ligesom ogsaa Modsætningen træder klart frem i de Første, 

 medens den aldeles ikke kommer tilsyne i de Sidste. Det 

 er naturligviis ikke at tænke paa, at afskaffe disse gamle 

 Termini, som ere kjendte og anvendte i hele den Deel af 

 Verden, hvorover romersk Kultur har udbredt sig. Men 

 saameget være imidlertid bemærket, nemlig, at de gamle 

 Terminis Verbalbetydning passer saa slet, som muligt, til 

 de Begreber, man nu underlægger dem. Den verbale Be- 

 tydning, f. Ex. af multiplicere er mangfoldiggjøre; og nu 

 mangfoldiggjør man med 1, med -^ og med o, hvilket Alt 

 er Nonsens, Verbalbetydningen af dividere er at dele i 

 lige Dele; og nu deler man i lige Dele med 1, med - 

 og med — atter Nonsens. De gamle Termini opkom 

 udentvivl paa en Tid, da de betræffende Eegningsarter 

 vare i sin spæde Barndom, og referrere sig til det Ud- 

 vortes af disses simpleste Akt, nemlig at mangfoldiggjøre 

 og at dele i lige Dele, uden i mindste Maade at antyde 

 disse Regningsarters ledende Princip, Proportionaliteten, 

 der imidlertid har gjort sig gjældende og tvunget Begreber 

 ind i Ordene, som disse ere uskikkede til at modtage. 



Multiplikatio og Divisio danne det andet eiendommelige 

 Par af hinanden modsatte Regningsarter. Dette Pars 

 Regningsarter adskille sig fra det første Pars paa mange 

 Maader: Additio og Subtraktio ere, saa at sige, ubundne; 

 Multiplikatio og Divisio ere bundne, de følge nemhg en 

 Lov, den simpleste af alle Love, Proportionahtets-Loven, 

 der udentvivl er deres Ophav, forsaavidt den har foran- 

 lediget eller tvunget Mennesket til at hitte paa dem. 

 Additio og Subtraktio ere umiddelbare; Multiplikatio og 



