42 S. A. Sexe. 



Divisio ere micldelbare ; man bruger nemlig Multiplikator 

 og Divisor som Instrumenter til at operere med. I Ad- 

 ditio og Subtraktio ere alle Størrelser Stof, spille den 

 samme Rolle; i Multiplikatio og Divisio er kun Multi- 

 plikanden og Dividenden Stof, medens Multiplikator og 

 Divisor enten ere Operatorer eller Instrumenter. Additio 

 og Subtraktio kunne føre til og igjennem 0, uagtet de 

 behandlede Størrelser ere endelige. Ved Multiplikatio og 

 Divisio kan man aldrig komme til uden gjennem en 

 uendelig liden eller en uendelig stor Størrelse. Der er 

 saaledes en saa principiel Forskjel imellem det første og 

 andet Par Regningsarter, at det ikke er at tænke paa, at 

 finde nogen Overgang mellem dem eller nogen Bro over 

 fra det ene til det andet, hvilken man imidlertid har troet 

 at see i den udvortes Lighed, som finder Sted mellem 

 Additio og Multiplikatio med et Fleertal. Multiplikatio 

 og Divisio kunne i Modsætning til Additio og Subtraktio 

 kaldes middelbare Regningsarter. 



V. Potents mqd rational Exponent. 



Foranlediget ved den uheldige Üovereensstemmelse, 

 som finder Sted imellem hvad man i Theorien udgiver for 

 Potents og hvad man i Praxis lader gjælde som Potents, 

 fremsatte Forfatteren i „Nogle Bemærkninger om Potents- 

 læren" i Nyt Magazin for Natur videnskaberne, trettende 

 Binds første og andet Hefte, følgende Difinition paa en 

 Potents med rational Exponent: 



„En Potents af a er et Fællesnavn for a og enhver 

 Størrelse, som fremkommer, idet a een eller flere Gange 

 multipliceres med en Multiplikator eller divideres med en 

 Divisor, der har den Egenskab, at den ved at multiplicere 

 I et vist Antal Gange giver et Produkt = a." 



