126 Robert Collett. 



Fugl hækkede aarlig paa Fjeldet indenfor Lillehammer; 

 dog var det uventet at træffe dens Rede lige udenfor Reens- 

 sæterens Huse, og, med Undtagelse af det isolerede Ne- 

 ver- eld, i saa lang Afstand fra nogen bøjereliggende Trakt. 

 I et opkradset Hul paa den aabne Mark rugede Hunnen 

 sine 3 Æg, der allerede vare stærkt rugede, og antoges 

 at være lagte i den 2den Uge af Juni. En Antydning til 

 et Rede laa som Underlag i Bunden af Hulningen, og 

 bestod af en Del Cetraria islandica og andre Lichener. 

 Fuglen laa fast paa Æggene, og løb blot henad Marken 

 uden at ville fly ve op. 



Paa de sumpige carexbevoxede Bredder af Kolsjøen 

 skjød jeg en Hun af Tringa ]}latyr]iinca, der ved sin æng- 

 stelige Adfærd syntes at vise, at den havde Æg eller Un- 

 ger i Nærheden; uagtet al Søgen var det mig dog ikke 

 muligt at opdage Redet eller dens Mage. Allerede længe 

 har denne Fugls Sommeropholdssted i Finmarken og paa 

 Dovre været bekjendte; ifølge Observationer af Prof. Rasch 

 har den i de senere Aar ogsaa begyndt at vise sig spar- 

 somt paa Valdersfjeldene. Totanus Calidrls bemærkedes 

 sparsomt ved Bredden af Søen; Scolopax Gallinago lod 

 derimod hyppigt sin brægende Lyd høre. Anthiis arhorcus 

 forekom endnu i Traktens laveste Dele, men forsvandt 

 senere paa en lang Strækning af Fjeldet. 



1 Gudbrandsdalens Højfjelde forekommer Landørnen 

 {Aqiiila Chrysaëtos) muligens i større Antal, end paa de øv- 

 rige Steder i Landet, men dog ogsaa her yderst spredt 

 og sparsomt. Deres store Skade mærkes i Regelen ikl^e 

 synderligt paa Grund af hvert Ørncpars store Jagtdistrikt, 

 der gjerne omfatter IV2 indtil flere Kradratmile, og som 

 beherskes uindskrænket. Kort før vor Ankomst til Reens- 

 sæteren vare 2 Lam blevne dræbte af en Ørn, som var 



