136 Robert Collett. 



Af Imsedalens Pattedyr er Bjørnen en stadig og hyp- 

 pig Beboer saavel af Granskovene i Dalen selv, som især 

 af de øverste, med frodige Birke og de sidste buskeagtige 

 Graner beklædte Skraaninger i Dalens Nordende*). Jerven 

 forekommer ligeledes talrigt, og gjør om Sommeren be- 

 tydelig Skade, fornemmelig paa de unge Føl; om Vinteren 

 plyndrer den Beboernes udsatte Rypesnarer. Maaren, 

 Martes sijlvestris, og Oddercn ere almindelige omkring 

 Imsjøen. Foruden Renen, der fra Kvien gjør hyppige Streif- 

 tog ned i Dalen, forekommer ogsaa Elgen, men sparsomt 

 mod forhen. Om Aftenen sværmede flere Flaggermus om- 

 kring Husene paa Krokbakken; et af Hvoslef nedskudt 

 Individ viste sig at være Vesperugo horealis, Nilss., som 

 overalt i Fjeldbygderne søndenfor Dovre, muligens ogsaa 

 paa Lavlandet, synes at være den hyppigst forekommende Art. 



I stort Antal forekommer i Imsedalen Cohiher Natrix 

 og Vipera hems, der begge her opnaa en overordenthg 

 Størrelse. Lacerta vivipara er overalt paa disse Dele af 

 Fjeldene almindelig til over Birkegrændsen; Bana tempo- 

 raria er ligeledes hyppig, og et af Prof. Rasch herfra 

 hjemført Exemplar udviser foruden usædvanlig Størrelse 

 en mærkværdig lys og broget Farvetegning. 



Af Planter fandtes blandt den overalt paa Engene 

 forekommende Geranium sylvaticum hyppigere end Hoved- 

 arten en constant Varietet (neppe parviftorum) med lys- 

 røde, næsten hvide Kronblade af samme Størrelse som 



*) Min ene Ledsager, Hvoslef, var saa heldig paa en Excursion 

 at opdage et fuldvoxent Individ, der græssede paa en Myr tæt 

 ved Fjeldet Storvola, og jeg selv havde paa en Excursion op 

 mod Kvien uden mit Vidende været faa Hundrede Skridt fjer- 

 net fra 2 St., en gammel og en Unge, hvilket var bleven be- 

 mærket af en Budeie, der søgte efter bortløbne Kreaturer. 



