142 Robert Collett. 



sig ned til Fjordene, medens Hunnerne rugede ved Fjeld- 

 vandene. Paa Furusjøen sees jevnlig Lams caniis. 



Fra gammel Tid har Ronderne været en bekjendt 

 Rensdyrtrakt, og hvert Aar komme især mange Englæn- 

 dere regelmæssigt i de første Dage af August tilbage til 

 sine bestemte Revierer for at jage. Bjørnen forekommer 

 neppe i Ronderne, hvorimod enkelte Aar Ulv; Eæv og 

 især Fjeldræv (Canis lagopus) findes stedse i Mængde. 



Foruden den i alle Vasdrag og Søer i Mængde fore- 

 kommende Ørret (Sahno Fario) fandtes ikke sjelden, saa- 

 som i Furusjøen, tillige Røje, (Sahno alpinus) samt Harr, 

 {TJiymallus vulgaris); Omridset af et Individ af den sidst- 

 nævnte Art, hvis Størrelse blev anseet for usædvanlig, og som 

 derfor var udskaaret paa en Fiskerbod, maalte i Højde 

 4 Va'', i Længde 16''. Abborren (F er ca fluviatilis) fandtes 

 ligeledes i enkelte Vande, i et Kjærn V2 ^^i^ søndenfor 

 Myssusæteren omtr. 2900' 0. H. 



Allerede ved Myssusæteren begyndte Vegetationen 

 at udvikle en større Artsrigdom og Frodighed, end noget- 

 steds paa den sydligere Del af Fjeldstrækningen. Foruden 

 de mere almindehge Fjeldplanter saasom FJiodiola, Sib- 

 haldia proc. (undertiden med 4-koblede Blade), Erioph. 

 capitatum 0. fl. a., fandt jeg ved Ilmanhø blandt Salix her- 

 hacca, der her forekom i overordentlig Mængde og med 

 næsten tommebrede Blade, hist og her Salix pyrenaica- 

 norvegica, samt Betala alpestris, ligeledes sparsomt. Paa 

 Myssusæterens Sætervange fandtes Carex aquatilis, og 

 Carex irrigua paa Omegnens Myrer. 



Ved Høvringsæteren var Vegetationen ulige fro- 

 digere, end paa Sydsiden af Ronderne, og udfolder paa 

 begge Sider af Iløvringbækken og paa flere andre Steder 

 en Rigdom og Farvepragt, der stod i en overordentlig 



