144 Eobert Collett. 



notinum, Festuca ovina, forneinmelig ß vaginata, Carex 

 Persona og Poa Balfotini. Af Salices forekom atter Sa- 

 lix pyrenaria-norvecjica, samt Salix arhiiscula, begge spar- 

 somt. Ved Stygfjeldets Fod fandt jeg liist og her i en 

 Højde af omtrent 4000' o. H. en Form af Melandrium 

 syhaticwn, der var aldeles glat overalt (jS glaherrimmi). 

 Paa begge Sider af Elven findes høje af dens Opskylninger 

 sammenhobede Grusbjerge, der paa flere Steder danne lange, 

 fuldkommen horizontale Terasser paa indtil V4 Mils Længde, 

 og som samtlige beståa af hvidt grovt Grus, der skinner 

 stærkt, hvor de ere gledne ud i Elven. Phænomenet er 

 ikke sjeldent, men fremtræder paa dette Sted i en mær- 

 kelig Grad, og paa en mere end almindeHg iøjnefaldende 

 Maade. 



Haverdalssæteren er beliggende ved Stygfjeldets 

 Fod, og ved Bredden af den fra Dybdalen i Rondernes 

 nordligste Gruppe strømmende Haverdalselv, der senere 

 forener sig med Grimsa. I samme Grad som x4.fstanden 

 fra Dovre aftog, tiltog Vegetationen i Artsrigdom og Fro- 

 dighcd. I Birkeregionen nedenfor Sæteren bemærkedes 

 Parnassia imlustris ß alpicola, Geranium sylvaticimi ß 

 parviflorum, Aira alpina ß vivipara, samt Koenigia islan- 

 dica. Paa de grusede Fläder og Strande i Haverdalselven 

 og de tilstødende Smaaelve ovenfor Birkegrændsen ind- 

 siunledes, foruden en stor Del af de allerede ovenfor 

 nævnte Arter, Saxifraga oppos iti folia og cernuaf Veronica 

 saxatilis, WaJdhcrgella apetala, Eqnisetum arvense ß al- 

 pestre. Af Cerastimn alpinmn forekom paa en af Sæter- 

 vangene den glatte Varietet {ß glahratiim) hyppigere end 

 Ilovcdarten. En Batrachinm, der muligens har været 

 confervoides, bemau'kedes, men var uden Blomst og for 

 lidet udviklet, til at kunne bestemmes. Ved det nærlig- 



