Udsigt over Jerntilvirkningen. 171 



begyndte Brugen af Koks at udbrede sig over Englands 

 øvrige Jerndistrikter. I Førstningen havde den vistnok 

 endnu en Tid tekniske Vanskeligheder at kjæmpe med, 

 ligesom ogsaa Fordommen tildels vedblev at stille sig hin- 

 drende iveien for Koksrujernets Omsætning; men Indvirk- 

 ningen paa Trækulmasovnenes Driftsforholde kunde dog 

 ikke udeblive længe og Koksjernet gik seirrig ud af Kam- 

 pen, saa at der ved Aarhundredets Slutning kun var faa 

 Trækulovne tilbage, medens der stadigt reiste sig nye 

 Ovne for Koks, hvortil der var saa rigelig Anledning. 



I 1788 produceredes der i England kun 13,100 Tons 

 Trækulrujern, dels som en ligefrem Følge af Skovmangel, 

 dels ogsaa paa Grund af den uudholdelige Konkurrence 

 med Koksjernet, hvis Mængde samme Aar naaede op til 

 48,200 Tons. For Skotlands Vedkommende viser Forhol- 

 det sig at have været hgnende, nemlig 1,400 Tons Trækul- 

 mod 5,600 Tons Koksrujern. Fra det anførte Aar steg 

 Produktionen af Koksjernet endnu hurtigere, efteråt nem- 

 lig Blæsemaskinerne begyndte at drives med Damp; ikke 

 Lidet bidrog ogsaa den Omstændighed, at noget senere 

 høiPris indtraadte paa det tidhgere indførte udenlandske, 

 især Svenske og Russiske Jern, og at desuden Tolden paa 

 dette begyndte at stige je^-nt og inden et Snes Aar beløb 

 sig til det Dobbelte. Indførselen, der i Middeltal for 

 1786 — 92 udgjorde over 50,000 Tons aarlig, aftog nu hur- 

 tigt (1805 — 12 gjennemsnitlig kun 24,000 Tons) og medens 

 der indførtes kun en mindre, rigtignok fra 1830 igjen til- 

 tagende, Mængde fremmed Jern for særegne Øiemed, steg 

 Udførselen temmehg raskt og naaede i 1852 over 1,000,000 

 Tons. Ved dette Aar hundredes Begyndelse (1806) tilvir- 

 kede Storbritannien i 162 Ovne over V* Million Tons 

 Koksrujern, hvorimod i 11 Ovne kun 8,000 Tons Trækul- 



