Udsigt over Jerntilvirkningen. 179 



Koks- (eller Stenkul-)Iliijernet maaske aldrig komme til 

 at gjøre en mindre Mængde af Trækulrujern overflødig 

 for enkelte Brug, saa har man dog allerede nu Erfaring 

 nok for, at det kan tjene som Material for et Stangjern 

 og et Staal, der fuldkommen tilfredsstiller de Fordringer, 

 som det i vor Tid mest gjælder at opfylde, — paa een 

 Gang tilstrækkelig Brugbarhed, Mængde og Billighed. 



En delvis Erstatning af Trækul med Koks har, hvad 

 mange Kjendsgjerninger godtgjøre, endog ved Anvendelse 

 af temmelig varm Blæst (indtil 200°) ikke havt nogen 

 merkelig Indflydelse paa Rujernets — tidhgere gode — 

 Kvalitet, og selv derved er allerede Anledning givet til en 

 ikke liden Besparelse. 



I den senere Tid har man ogsaa for Koksmasovn- 

 driftens Vedkommende gjort et væsentligt Fremskridt der- 

 ved, at man først underkaster de Stenkul, der skulle for- 

 kokes, en Opberedning. Denne Operation er blevet af 

 stor Vigtighed for flere Verker og endog undertiden ganske 

 afgjørende for deres Skjæbne, hvem kun askegivende og 

 svovlkisholdige Stenkul ellers staa til Raadighed. Paa en 

 vis Maade, om end i mere lokal Betydning, kan derfor 

 ogsaa en fransk Metallurg (Ann. des Mines 5 sér. T. IX. 

 1856, p. 147 flg.) have Ret, naar han kakler Stenkullenes 

 Opberedning „den udentvivl vigtigste Forbedring ved Mas- 

 ovndriften i de sidste 25 — 30 Aar;" han sætter den der- 

 ved opnaaede Koksbesparelse til mindst 20 pCt, ikke at 

 tale ora, at ogsaa hele Smeltningen gaar lettere og raskere. 

 Rujernet kan herved vinde betydeligt, og da selve Opbe- 

 redningen kun koster lidet, er Fordelen stundom klar nok; 

 det kommer kun an paa, at man har Stenkul af saadan 

 Beskaffenhed, at den Form, hvori de maa opberedes, 

 senere tillader en Forkoking. Hvad der især adskiller 



12* 



