Udsigt over Jern til virkningen. 191 



ethvert Bræk har man i den senere Tid istedetfor sam- 

 raenhængende Vertikalrør anvendt to Rækker af hgeover- 

 for hinanden staaende Rør, der saaledes ikke naa sam- 

 men oventil, men derimod ere delte indvendigt ved en 

 ikke fuldt til Toppen gaaende Skillevæg, saa at Luften 

 gaar op og ned i samme Rør. 



Dette Slags Varmvindsapparater kaldes gjerne med et 

 fælles Navn Skotske eller Calder'ske (efter dette Jernverk). 

 Imidlertid gives der ogsaa i Storbritannien mange Appa- 

 rater af anderledes Indretning (f. Ex. spiralförmige ved 

 nogle Verker i Wales o. s. v.), hvorpaa vi dog her ikke 

 kunne indlade os nærmere. Ophedningen sker enten ved 

 særegne Ildsteder for Stenkul eller nu mere og mere ved 

 Hjælp af Gigtgaserne; Blæstens Temperatur er gjerne 

 mellem 300 og 400 ° C. undertiden endog høiere, men 

 i Almindelighed dog nærmere det førstanførte Tal. 



Medens man ved kontinentale Masovne, naar undta- 

 ges Belgien, sjeldnere benytter sig af det Calder'ske Ap- 

 parat, har man der i Regelen holdt sig til den Konstruk- 

 tion, der først anvendtes ved det i flere Henseender be- 

 kjendte würtembergske Jernverk Wasseralfingen; det be- 

 staar af flere Rækker ved Siden af og over hverandre 

 liggende Rør, hvis Ender vekselvis ere forbundne med 

 krumme Rørstykker, saa at det Hele udgjør en eneste 

 sammenhængende Vindledning, der — de krumme Ende- 

 stykker sædvanhgvis undtagne — omsluttes af Murverk 

 og fordetmeste ophedes ved Forbrænding af Gigtgaserne. 

 Dette Apparat har ildce kunnet undergaa saamange For- 

 andringer som det Calder'ske, men der gives dog ogsaa 

 heraf enkelte Modifikationer. Wasseralfingerapparatet ud- 

 merker sig ved Simpelhed og BiUighed, er let at anbringe 

 og reparere, hvilket forøvrigt sjelden tiltrænges; derimod 



