Udsigt over Jerntilvirkningen. 217 



ning og Kullenes Transport til Oplagsstedet saavelsom 

 derfra til Ovngigten en Del Kul over i Pulverform eller 

 ganske tilspilde, kommer saaledes ikke Masovnprocessen 

 tilgode. Man kan vel i Gjennemsnit regne, at ikke mere 

 end 18 eller høist 20 pCt. af den anvendte Ved komme 

 til Nytte som egentlige Gigtkul, hvorefter skulde opstaa 

 et Tab af mindst en Femtepart og, hvis man lægger Ovn- 

 forkullingen til Grund, endog af en Trediepart. For Sten- 

 kul lides et lignende Tab, kun er dette her mindre, lige- 

 som det ogsaa er mere ubestemmeligt; derimod er man 

 oftere i den Stilling at maatte bruge Kul, der ikke ere 

 stort skikkede til Koksbrænding. 



Det synes derfor, som om det maatte være fordel- 

 agtigst at anvende saavel det vegetabilske som mineralske 

 Brændsel i uforkullet Tilstand og lade Masovnprocessen 

 tillige sørge for Forkullingen. Man fik da just denne ud- 

 ført i en surstoffri Atmosfære som i en virkelig Kulovn, 

 og man undgik ogsaa Tabet, der følger med en gjentagen 

 Flytning af de sprøde Kul. Ikkedestomindre har man i 

 lang Tid endog i Skoves eller Stenkulleiers umiddelbare 

 Nærhed, hvor altsaa ikke Transporthensyn (især for Ve- 

 dens Vedkommende) lagde Hindringer iveien, kun benyttet 

 sig af forkullet Brændsel ved Masovndriften ; enkelte For- 

 søg have vistnok allerede for længe siden været anstillede, 

 men førte ikke til Noget før i den senere Tid. Grunden 

 hertil er den, at Brugen af uforkullet Brændsel medfører 

 flere Vanskeligheder for Masovnprocessens gode Gang, 

 hvilke det først for faa Decennier siden ved andre For- 

 bedringer er lykkets at beseire. 



Naar nemlig uforkullede eller, som man kortere siger, 

 raa Brændmaterialier sættes paa en Masovn, vil følgelig 

 den ved den sædvanlige Forkulling stedfindende Udvikling 



