218 Eik. F. Stalsberff 



&• 



af Vanddamp og gas- eller andre dampformige Forbin- 

 delser foregaa i selve Ovnen indtil et efter Omstændig- 

 hederne større eller mindre Dyb. Men ved enhver saa- 

 dan Destillation bruges en temmelig betydelig Mængde 

 Varme, og denne maa saaledes tåges fra den egentlige 

 Masovnproces, der i Regelen vil forstyrres derved. Hvor 

 stort dette Varmetab ialmindelighed er, kan ikke sikkert 

 bestemmes; det er naturligvis meget forskjelligt efter 

 Brændmater alets Beskaffenhed og kemiske Sammensæt- 

 ning eller dets Indhold af Fugtighed og flygtige Substant- 

 ser. Erbreicli soger i en længere Afhandling „Ueber die 

 Verwendung von roben Steinkohlen zur Roheisenerzeugung" 

 (Preus. Zeitsch. Bd. XL S. 301—340) for Stenkul tilnær- 

 melsesvis at bestemme dette Varmetab ved at gaa ud fra 

 Forholdene ved Gasfabrikationen. Han antager, at der i 

 det Store under Gasretorter for hvert 100 Pund Stenkul, 

 der skal destilleres, medgaar 30 — 33 pCt. af de i Retor- 

 terne tilbageblivende Koks; antages nu endvidere Stenkul- 

 lenes Gehalt af flygtige Stoffe at være omkring 35 pCt., 

 saa behøver altsaa 35 Pund saadanne til sin üdvikling 

 omtrent 20 Pund Koks, altsaa en ganske betydelig Mængde 

 af Varme. Dette Tal er vistnok noget for stort for vört 

 Brug. I Verker over Gasfabrikationen fra den nyeste 

 Tid have vi limdet Forbruget af Koks noget mindre, 

 nemlig mellem 25 og 30 Pund for hvert 100 Pund tilbage- 

 blivende Koks, uaar et større Antal Retorter anvendes, 

 og desuden maa der lægges Merke til, at det gjør For- 

 skjel paa Brændselforbrugets Størrelse, enten Destillatio- 

 nen foregaar i en Retort eller en Masovnskakt; i første 

 Tilfælde overføres langtfra al den under Retorten frem- 

 bragte Varmemængde paa Stenkullene, da en stor Del 

 enten ikke kommer i Berørelse med disse eller paa anden 



