Udsigt over Jerntilvirkningen. 233 



større end ved Anvendelsen af Ved, saameget mere som 

 de sidste Stenkulsdestillater trænge en høiere Tempera- 

 tur for at gaa væk, og Gigtgasernes Varmeeffekt bliver 

 ogsaa noget større, da de kun indeliolde ganske lidt Vand- 

 damp i Sammenligning med Gaser fra en Drift med Ved; 

 Vindingen synes dog idetheletaget at være større for 

 denne sidste end for en Drift med Stenkul. 



At man ved Anvendelsen afVed nærmer sig det størst 

 mulige Udbringende af Kul ved en Forkulling i tillukket 

 Kar, har man Erfaring for saavel fra Harz som fornem- 

 melig fraFrankrig. Naar man har været nødt til at lade 

 Forholdet mellem Kul og Ved variere, har saaledes i 

 Frankrig en temmelig konstant lagttagelse vist, at det 

 for at erholde samme Mængde Rujern og vedligeholde 

 Ertssætternes Størrelse er nødvendigt at erstatte 1 Vol. 

 Kul med 2,10 Vol. Ved. Nu veier f. Ex. 1 Stère Ved 

 gjennemsnitUg 340 Kgr., 2,10 veie altsaa 714 Kgr.; den 

 tilsvarende Kubikmeter Kul veier 210 Kgr., hvorefter alt- 

 saa Kuludbyttet i Masovnen er mellem 29 og 30 pCt. 

 efter Vegt eller ligesaa stort og snarere lidt større end i 

 en Retort. 



Der er ellers gjort den Indvending, at de i Masovnen 

 frembragte Kul eller Koks paa Grund af sm større Tæt- 

 hed kræve sterkere Blæst, forbrænde langsommere, gjøre 

 Kulsyrezonen ufordelagtig stor og formindske Produktio- 

 nen, men en saadan Indvending har kun en relativ Gyl- 

 dighed. 



5. Forøgede og forandrede Masovndimensioner. 



Ved Aarhundredets Begyndelse vare Masovnene — 

 selv om intet Hensyn tåges til de dengang hyppigere 

 brugte „Blauofen," hvoraf enkelte kun havde et ganske 



