2^4 Kik. F. Stalsberg. 



lidet Riimindhold — forholdsvis meget smaa i Sammen- 

 ligning med vor Tids ligeoverfor hine næsten kjæmpemæs- 

 sige Ovne. Ogsaa Høiden har vistnok, især ved Koks- 

 masovne, tiltaget betydeligt siden den Tid, men det er 

 dog ialmindelighed mere de horizontale Dimensioner, ved 

 hvilke den største og væsenthgste Forøgelse er foretaget. 

 De ældre Ovnes smaa Dimensioner vare vel for en Del 

 begrundede blot i Vane og gammel Skik; man dristede 

 sig ikke til at afvige fra de længe brugte Former og ko- 

 pierede med ængstelig Nøiagtighed Ovne, der andetsteds 

 havde vist sig at være fordelagtige, om end Forholdene 

 forøvrigt vare noksaa forskjelhge, — Lysten til Foran- 

 dringer og Tanken paa Muligheden af deres Nytte havde 

 endnu knapt begyndt at røre sig. Fordetmeste havde de 

 dog sin Grund i den bydende Nødvendighed. Saalænge 

 man nemlig alene var henvist til Trækul, maatte Ovnhøi- 

 den afpasses efter disses Beskaffenhed, der ofte intet 

 sterkt Tryk kunde taale, og en større Vidde af Ovnen 

 vilde, med den Tids Form forøvrigt, som oftest kun have 

 havt tilfølge, at de lette Kul under Beskikningens Ned- 

 synken endnu mere vikle være trængte ud til Siderne og 

 forbrugte tildels uden nogen Nytte. Saalænge endvidere 

 Blæsemaskinerne vare svage og der hverken kunde til- 

 veiebringes meget eller sterkt presset Blæst, vilde et 

 større Rumindhold af Ovnen været overflødigt eller endog 

 paa en Maade skadeligt; Høiden vilde let kunne komme 

 til at gjøre Modstanden mod Blæsten for stor, og i en 

 tilHge vid Ovn vikle den svage Vind hverken kunne frem- 

 bringe tilstrækkelig Effekt af Kullene ved Forbrændingen, 

 hellerikke give en i Forhold til Ovnens Indhold tilstræk- 

 kelig Mængdc Gasarter, saa at ialfald den øvre Del vilde 

 være forblevet temmelig kold. Opholdet af Beskikniugen i 



