236 Rik. F. Stalsberg. 



Virkning og en renere Smeltning finde Sted, — desto 

 høiere og trangere, jo mere strengsmeltelig Malmene og 

 jo lettere og løsere Kullene vare." Karsten siger (1827), 

 at „Stellet overhovedet maa gjøres saa trangt og saa 

 høit, som den ved Erfaring fundne Ildfasthedsgrad hos 

 Stelmaterialierne paa nogen Maade vil tillade det," saa- 

 fremt man har med strengtflydende Ertser at bestille eller 

 vil blæse paa graat Kujern, og „kun saadanne Ovne, der 

 forsmelte godartede og tillige letflydende Ertser og ved 

 hvilke det altsaa ei kommer saameget an paa at erholde 

 graat Jern, kunne forsynes med lavere og mindre trange 

 Stel;" han mener, at ogsaa en Blauofen vilde spare be- 

 tydeligt Kul ved at erholde et omend noksaa lavt Stel. 

 Høiden af Stellet rettede sig forresten ogsaa efter Ovnens 

 Høide (og Vidde), fordi en lav og trang Ovn ikke vilde 

 kunne benytte fordelagtigt nok Heden fra et høit Stel. 

 Af Trækulovne erholdt 16 til 20 Fods et Stel paa om- 

 kring 4 Fods Høide, 24 til 30 Fods Ovne derimod et 5 

 til 5V2 Fods og endnu høiere Ovne ligetil 6 Fods Stel; 

 Koksovne pleiede sjelden at have lavere Stel end paa 6 

 — 6V2 Fod. Vidden af Stellet var i den halve Høide 

 neppe over 18 Tommer undtagen ved Forsmeltning af 

 meget let flydende Beskikning; ved Koksovne med sin 

 sterke Blæst var man dog „tvungen" til en større Vidde 

 — 22 til 24 Tommer — fordi det neppe var muligt at er- 

 holde Materialier, der ellers vare ildfaste nok, men man 

 søgte da at udjevne denne større Viddes Virkninger ved 

 at gjøre Høiden endnu større (7 Fod) og derved holde 

 Heden bedre sammen. 



Eastens Heldning var omhyggehgen afpasset efter 

 Kullenes større eller mindre Fasthed saavelsom efter 

 Blæstens Mængde og Styrke; den blev ofte angivet med 



