244 Eik. F. Stalsberg. 



Saa store Ovne og især saa vide Stel kræve da og- 

 saa en betydelig Vindmæiigde. Medens for femti Aar 

 siden en Trækulovn sjelden brugte saameget som 6 — 800 

 Kubikfod Blæst i Minuttet, saa er denne nu det alminde- 

 lige og 1000 — 1500 Kubikfod hellerikke saa usædvanligt. 

 Endnu mere er dog Forholdet steget ved Ovne med mi- 

 neralsk Brændsel, hvilke jo Forøgelsen i Rumindholdet 

 især har gjældt; en Koksovn brugte ved Aarhundredets 

 Begyndelse i England knapt mere end 7 — 800 Kubikfod 

 Blæst i Minuttet og snarere gjennemsnitlig mindre — 

 endnu i 1833 arbeidede ældre skotske Ovne med kun 

 1000 Kubikfod — , medens fornærværende 2 — 3000 Kubik- 

 fod er det sædvanlige ved Ovne af middels Størrelse og 

 3 — 5000 Kubikfod ved de større Ovne saavel i England 

 som paa Kontinentet. Enkelte Masovne med mineralsk 

 Brændsel, f. Ex. de amerikanske Anthracitovne , bruge 

 endog op mod det Dobbelte af det sidstanførte Kvantum. 

 Paa samme Tid er imidlertid ogsaa Blæstens Pression 

 blevet tildels meget forøget (indtil over 8" Kviksølvhøide) 

 og den virkelige Vindmængde pr. Minut saaledes igrunden 

 meget større, hvad Koks- eller Stenkulovne angaar, medens 

 Pressionen ved Trækulovne omtrentlig er den samme 

 (Maximum i Sverige 2^ Steyermark 2'' 4'", Rusland 3" 5'" 

 Kviksølv). 



De Fordele, der ere vundne ved disse Forøgelser og 

 Forandringer af Masovnenes Dimensioner, ere dels en 

 Besparelse af Brændsel, dels en forøget Produktion, hvor- 

 ved tillige Generalomkostningerne ere blevne mindre ; Ovn- 

 gangen er ogsaa idetheletaget blevet rcgelmæssigere og 

 Ovnenes Varighed paa Grund af Formen længere. 



Den trange Gigt medfører nødvendigvis, at Sætterne, 

 eftersom de synke ned, maa sprede sig over en større 



