Udsigt over Jerntilvirkningen. 247 



Del bidraget til at muliggjøre Anvendelsen af iiforkullet 

 Brændsel (en enkelt Gang endog uden varm Blæst, som 

 forlængst f. Ex. paa Harz med lufttørret Ved og i Wales 

 med Steukulj, og de have saaledes ogsaa en indirekte 

 Andel i den derved vundne Fordel. Som et merkeligt 

 Bevis paa, hvad bedre Ovnkonstruktioner ved kraftige 

 Blæsemaskiners Hjælp have kunnet udrette, fortjener en 

 af Truran anført Kjendsgjerning at nævnes; ved det se- 

 nere saa berømte Dowlais Jernverk medgik i 1791 for 

 hver Ton Eujern omtrent 8 Tons Stenkul (der smeltedes 

 da med Koks), medens fireti Aar senere, 1831, og endnu 

 med köld Blæst ialt kun brugtes omtrent 3V4 T. Stenkul 

 (nu i uforkullet Tilstand). îKoramer her end ogsaa andre 

 Forholde med i Betragtningen, saa er dog Sagen tyde- 

 lig nok. 



Det videre Stel virker ligefrem til at skaffe et for- 

 øget Smelterum, idet Smeltningen nu foregaar over et 

 meget større horizontalt Fladeindhold; den jevnere Vidde 

 af Ovnen letter og paaskynder Nedsynkningen afSætterne, 

 og som Følge af disse to Omstændigheder maa nødven- 

 digen Produktionsmængden i en given Tid stige. Den 

 ugentlige Produktion af en Trækulovn udgjorde i England 

 i det sidste Decennium af forrige Aarhundrede gjennem- 

 snitlig ikke mere end 230 — 250 Centner, om end en en- 

 kelt Ovn leverede 300 Cent. eller derover; i Frankrig og 

 andre Lande synes den gjennemsnitlige Produktion neppe 

 at have været mere end vel Halvparten af den anførte, 

 forsaavidt der kan sluttes af en — uden Hensyn til de 

 enkelte Ovnkampagners Længde, kun til Ovnantallet hen- 

 ført — summarisk Angivelse for hele Aaret. Ved Koks- 

 ovne finde vi omkring 1790 i England og Skotland en 

 ugentlig Produktion af 370 Centner (med enkelt høieste 



