TJdsigt over Jerntilvirkningen. 249 



beholdt overalt, hvor strengtflydende Beskikning forsmel- 

 tes paa graat Eujern; derfor se vi, at ansete Metallurger, 

 f. Ex. Tunner, endnu i visse Tilfælge holde paa rummeligt 

 Stel men trang Gigt (Jahrbuch, Bd. IX, S. 151 flg.) og 

 omvendt. Ikke alene Theorien men ogsaa Erfaringen faar 

 her raadspørges og respekteres, saa at trangt Stel og snever 

 Gigt (relativt til Nutidens Begreber derom) ofte kunne 

 være en Nødvendighed og ingen dadelværdig Levning fra 

 gamle Dage*). 



Efteråt man havde fundet sig mindre vel tjent med 

 de engang forsøgte cylindriske Skakter og derfor vendt 

 tilbage til en noget trangere Gigt, er — som vi ovenfor 

 antydede — dette Spørgsmaal igjen bragt paa Bane. 

 Truran, for hvem en vid Gigtaabning synes at have været 

 punctum quæstionis ved enhver fornuftig Masovndrift og 

 hvorimod alle andre Forbedringer skulde være Bagateller, 

 föreslog allerede for længere Tid siden atter at udvide 

 Gigten ikke alene til samme Vidde som Kulsæ.kkens men 

 endog — især for raat Brændsel — til 7^ — Vs større 

 Gjennemsnit; hans Forslag vandt dog ikke Bifald. Senere 

 (1856) har Amerikaneren Alger foreslaaet at gjøre Mas- 

 ovnens horizontale Gjennemsnit elliptisk; et firekantet eller 

 rundt Stels Dimensioner have nemlig sin Grændse i Van- 

 skeligheden af at faa Blæsten til at virke kraftigt og 

 jevnt nok gjennem det hele Tversnit, og for nu at undgaa 

 Brugen af ualmindelig sterkt presset Blæst og tillige opnaa 



*) Som Bevis paa, at ogsaa Varmen kan benyttes vel ved trang 

 Gigt, nævner Tunner Forholdet ved de tildels meget lave Vor- 

 dernberg'ske Blauöfen, ved hvilke Gigtgaserne — endskjønt 

 Gigtens Diameter kun er 2 — 2V2 Fod — ofte have en Tempe- 

 ratur af under 50" C; da Beskikningen er letflydende, Ertssat- 

 sen og Produktionen stor, bliver kun lidet Varme tilovers for 

 Ovnens øvre Parti. Derfor trang Gigt, vidt Stel. 



