256 Rik. F. Stalsberg. 



trængt andre afveien. I det første Snes Aar dreves 

 Cylinder-Maskinerne i England med sædvanlig Vandkraft, 

 saaledes som endnii mange Steder ellers er Tilfældet. 

 Dampens Tid var imidlertid nær; paa Savery's og New- 

 comen's ufuldkomne Maskiner fulgte Watt's heldige Løs- 

 ning af Spørgsmaalet om Dampen som bevægende Kraft. 

 Watt's, Boulton's og Wilkinson's forenede Anstrengelser 

 lykkedes det efter megenMøie at faa Damp-Blæsemaskiner 

 af en hidtil ukjendt Størrelse og Kraft istand, og Aarene 

 80 — 85 af det forrige Aarhundrede staa der som de første 

 i Englands uhyre Jernproduktions Historie; af en ofte 

 sparsom Vandkraft var man nu uafhængig. Watts Ma- 

 skiner arbeidede med Lavtryk og Kondensation, hvormed 

 dog uundgaaehg følger mere sammensatte Indretninger 

 og tidligere især mange Reparationer, der just ikke er 

 nogen ønskehg Omstændighed ved et Apparat som en 

 Masovns Blæsemaskine. Ved mindre Kondensationsma- 

 skiner havde endvidere Luftens Tæthed og Mængde sin 

 Grændse temmelig snart; det gjennemsnitlige effektive 

 Tryk paa Dampkolben kan i Regelen ikke sættes høiere 

 end til 10 Pd. paa Kvadrattommen og Lufttrykket i Blæ- 

 secylinderen kom vel sjelden længere op end til 2V2 Pd. 

 pr. D", medens Hastigheden ikke kan være stor. 



I den senere Tid bruger man derfor ved Verker, hvor 

 det gjælder at erholde meget og sterkt presset Blæst, 

 hyppigt Høitryks-Blæsemaskiner, hvormed tillige en Brænd- 

 selbesparelse er forbundet; endnu større er denne blevet 

 siden Expansionen — som nu ialmindelighed er Tilfældet 

 — er taget til Lidtægt ogsaa ved Blæsemaskiner. Ved 

 saadanne kan man let drive Vindens Pression op til 3 — 4 

 Pd. eller endog det Dobbelte. Ved engelske Maskiner 

 frembragtes for femti Aar siden med 1 Pd. Kul ikke over 



