274 Eik. F. Stalsberg. 



pCt. og Kulforbruget til 12 — 14 Kbf. pr. Centner Stang- 

 jern, medens Afgaiigen i en „Ekman'sk Vällugn"*) gaar op 

 til 12 — 13 pCt. men Kulforbruget kun er 4V2 — 5 Kbf. 

 eller stundom endog lidt mindre. Produktionen fra en 

 Rækherd naar neppe over 300 Centner ugentlig, medens 

 den i „Vällugn" kan udgjøre indtil 1500 Centner og der- 

 over. 



6. Hvor man fremdeles tiltrænger en Raffination af 

 det Rujern, der skal ferskes, er Adskilligt vundet ved og- 

 saa at udføre denne i en Flammeovn. Da nemlig ved 

 Herdraffineringen vanskelig kan undgaaes, at endel alle- 

 rede oxyderede Forureninger igjen reduceres, saa bliver 

 et af Raffinationens Øjemed tildels ufuldstændigt opnaaet, 

 og hvor Koks anvendes, kan endog en Forøgelse af Jer- 

 nets Svovlgehalt blive Følgen. Brændselforbruget er end- 

 videre stort, 4—6 Kbf. Trækul eller 40—65 ^ Koks for 

 1 Centner raffineret Jern; Jernafgangen gaar indtil 15 

 pCt., men er dog i Regelen vel ikke over 10 pCt. Ved 

 Raffination i Flammeovne — • helst med Generatorgas — 

 bevirkes derimod en langt fuldstændigere Rensning afRu- 

 jernet med ialmindebghed lidt mindre Afgang — tildels 

 dog ogsaa noget større — , medens Forbruget afBrændsel 

 er betydeligt mindre; i Schlesien, hvor Gas-Raffinations- 

 ovne (konstruerede af Eek i Begyndeisen af Aarene 40) 

 først kom ibrug, medgaar saalcdes til hvert Centner Fein- 

 eisen i Flammeovn kun 1,4 Kbf. Stenkul mod 2,75 Kbf. 

 Koks tidligere i Herd. 



Antallet af de engang fast forvirrende lokale V'aria- 

 tioner i Forskningen er i Tidens Løb ellers ble vet noget 

 indskrænkot, men hvert Land har dog gjerne sine egne 



*) Ogsaa anvendt, i Wales fur Stenkul (Jernk. Ann. 1865). 



