Udsigt over Jenitilvirkniugen. 281 



Ifølge Rinman var eiidnu i 18;24 Åtgången under selve 

 Piiddlingen vel 16 pCt. og ved Rækningen 18,5 pCt. af 

 Riijernet (22 pCt. af Lupperne), saa at altsaa den hele 

 Afbrænding udgjorde omtrent 34,6 pCt; Vedforbruget var 

 imidlertid noget mindre end ved Herdferskningen, idet der 

 kun niedgik (beregnet) 13,5 Td. Kul paa 20 L'^ Stang- 

 jern mod ialmindelighed mindst 15 — 16 Tdr., om man end 

 af og til ferskede noget billigere, hvad Kullene angaar. 

 Rinman tilføjer, at Puddlingen altid var behæftet med en 

 stor og næsten uundgaaelig Mængde Affald, dels saadanne 

 Smaalupper, som ej kunde varetages i Ovnen og som næ- 

 sten ganske gik tabt ved Forslagning, dels Stykker, der 

 løsnede af under Luppernes Sammenslaaen. Man tilgode- 

 gjorde vel saadanne Smaastykker for sig i Herd sammen 

 med andre slagfulde V^rag, men derved steg Afgangen til 

 40 pCt. og Kulforbruget gik nu op til 18 Tdr. paa 20 

 L'tB. Trods et større Arbeidspersonale blev dog Produk- 

 tionen om ügen ikke større end tidbgere ved Wallonsmi- 

 det, og forholdsvis vandt den hellerikke paa det dengang 

 almindeligere Tydsksmide. Det var desuden vanskeligt at 

 opnaa nogen bestemt Grad af Haardhed og at undgaa 

 Slaglameller i Jernet, hvorved det stundom blev slemt at 

 række. Det svenske Rujern gav iøvrigt bedre Resultater 

 end engelsk, og med nogen Øvelse fik man dog et renere 

 og tættere Stangjern. Lignende blev i Begyndeisen üd- 

 faldet ogsaa andre Steder, men det var dog mest Mangel 

 paa Øvelse, der bevirkede dette og ikke Processens Uhen- 

 sigtsmæssighed i og for sig; man forstod endnu ikke rig- 

 tig at indrette sig ligeoverfor de forskjellige Tilfælde, og 

 Sandherden, der endnu en Tid anvendtes, var hellerikke 

 skikket til at gjøre Sagen lettere. Derved hindredes vis- 

 sehg Puddlingens Udbredelse i Sverige for en stor Del, 



