Uclsigt over Jenitilvirkningcn. 285 



ældre angaar, da have vi allerede iiœvnt en væsentlig, 

 nemlig Uafhængigheden af visse bestemte, ofte mindre 

 rene Riijernsorter og af Raffineringen; en anden ikke 

 mindre vigtig Fordel er Muliglieden af at kunne fremstille 

 et forskjeiligt og bestemt Slags Stangjern, nemlig ved An- 

 vendelsen af mere eller mindre oxyderende Slag, sterkere 

 eller svagere oxyderende Flamme og højere eller lavere 

 Temperatur under Puddlingens forskjellige Afsnit, hvorved 

 man kan indvirke paa det endelige Produkts fysiske Egen- 

 skaber, saa at disse paa det Nærmeste saaledes iforvejen 

 kunne bestemmes. Herom Mere senere. Med Hensyn til 

 andre Sammenhgningspunkter lyde Meningerne højst for- 

 skjeiligt, endog ganske modsigende. Karsten kakler saa- 

 ledes i sin Eisenhüttenkunde (saavel fra 1828 som 1841) 

 Slagferskningen den ufuldkomneste Methode og siger, at 

 det er den, der er mindst skikket til at forbedre Rujer- 

 nets Kvalitet, men som derimod medfører størst Afgang, 

 — rimeligvis fordi den (i 1828ialfald) endnu var ny, lidet 

 indøvet og tildels blev anvendt paa mindre passende Jern- 

 sorter. Belgiske Forfattere, som Valerius, Ansiaux og 

 Masion, angive, at Tabet ved Tørpuddlingen paa Sand- 

 herd (der ellers synes ophørt i Belgien før 1840) var 

 større end ved Slagpuddlingen, men at den første til 

 Gjengjæld leverede et renere (slagfriere og svovlfattigere) 

 Stangjern; dette kommer dog vel deraf, at der idetmindste 

 i Belgien anvendtes et godartet, hvidt Trækul- eller Raffi- 

 natjern" ved Tørpuddlingen, ligesom ogsaa selve Methoden 

 (Paagydning afVand) kan have bidraget til at formindske 

 Svovlgehalten. Til mindre Fordel for Slagpuddlingens 

 Omdømme tør som antydet have bidraget, at den første 

 Anvendelse af denne lader til at have været paa hvidt 

 Koksrujern, der af flere Grunde mindre egner sig for en 



