290 Eik. F. Stalsberg. 



end alniiiidelige Eister, hvorom ogsaa Askens og Røgens 

 Bcskaffenhed vidner. 



Ligeledes har man i den senere Tid istedetfor hlot at 

 benytte naturligt Luftdrag gjennem Risten anvendt hikket 

 Askefald og en svagt presset Bhest; en saadan „Undervind" 

 — allerede foreslaaet i England i forrige Aarlmndrede og 

 1818 i Bayern ved Puddel- og Sveisovne — bruges nu 

 oftere. Resultaterne have ialmindelighed været gode, for- 

 nemmehg ved Sveisningen. Brændselforbruget er ikke 

 alene i og for sig mindre, men der kan tilhge benyttes 

 smaaere og slettere Kul. Sveisningen gaar huitigere med 

 nogle Procent mindre Afgang, og Produktionen kan stige 

 med indtil 20 pCt. Hvor den fra Ovnen bortgaaende Varme 

 benyttes, bliver denne virksommere, og saaledes har f. Ex. 

 ved Ophedning af Dampkjedler dermed Mængden af Damp 

 tiltaget med en Fjerdedel.; dog maa her erindres, at en 

 stor Del af dette Overokud gaar med for at frembringe 

 Blæsten. Dernæst kan Essen, om den langtfra kan und- 

 væres, dog være lavere og saaledes billigere. Den mindre 

 Afgang under Sveisningen er dels bevii-ket ved hurtigere 

 Arbeide, dels derved, at nu ei saa let nogen Indsugning 

 af fri Luft ved Arbeidsaabningerne og gjonnem det tyk- 

 kere Brændsellag paa Risten kan finde Sted; følgelig sker 

 der en mindre Oxydation af Jernet. Ved Puddlingsovne 

 har Undervind vist sig mindre fordelagtig end ved Sveis- 

 ovne, idet man der har vanskeligere for at opnaa den til 

 forskjellige Perioder af Processen nødvendige Forandring 

 i Temperaturen. Ved nogle franske Vei-ker har man og-| 

 saa havt den Ulempe saavel ved Puddlingen som ved 

 Sveisningen, at Aske og endog smaa Kulpartikler have 

 fulgt med Flamm.en og forurenet Jernet*), hgesom at Risten 

 *) Dobbelte GIcnoratorer anbefalede (Jernk A. 18G4). 



