316 Rik. F. Stalsberg. 



Oxydulet kan saaledes ignmdeii gjeme være relativt for- 

 øget; to andre af Lists's Prøverækker vise ogsaa en vir- 

 kelig Forøgelse (fra 49,96 til 51,42 pCt. og fra 52,21 til 

 57,18), men ved disse var Jcrnoxydmængden fra først af 

 temmelig stor, og i samtlige Tilfælde er dog Jerngehalten 

 aftaget, 



Silicium er det Stof, som hurtigst udskilles, og alle 

 Omstændigheder, der kunne bidrage hertil, ere rigtignok 

 ogsaa tilstede. Rujernet ved vor Puddhng holdt 2,648 

 pCt. Si, men efter fuldendt Smeltning kun 0,135 pCt. 

 Calvert og Johnson fandt ligeledes, at efter 40 Minutters 

 Forløb (regnet fra begyndende Smeltning) var Siliciumge- 

 halten aftaget fra 2,720 til 0,915 og 20 Minutter senere 

 til 0,197 pCt., medens List fandt Aftagelsen efter en halv 

 Times Forløb at være fra 1,320 til 0,290 pCt. Efter 

 Silicium eller endog samtidigt følger Mangan og Fosfor, 

 der allerede meget hurtigt gaa over i Slaggen, derpaa 

 Svovlet. Sandsynligvis er det netop Manganet, der letter 

 om end ikke just betinger Udskillelsen af Si, da en saa- 

 dan jo ogsaa finder Sted selv ved næsten manganfrit Ru- 

 jern. At Manganet selv i større Mængder hurtigt gaar i 

 Slaggen, viser bl. A. Undersøgelser af Schrader (c. 1.) og 

 Andrée (Øst. Zeitschr. 1860, S. 132). 



Kulstoffet viser derimod et paafaldende Forhold; 

 Mængden af dette er nemlig her ikke alene ikke aftaget 

 under Nedsmeltningen, men endog tiltaget med 0,125 pCt. 

 Calvert og Johnson kom til samme Resultat (+ 0,630) og 

 søgte at forklare Sagen derved, at der er et Overskud af 

 lint fordelt Kulstof tilstede i Ovnen („an excess of this 

 element in a great state of division or in a nascent state") 

 og at dette Kulstof under Indflydelsen af den høie Tem- 

 peratur forbinder sig med Jernet. Becker, der har be- 



