334 Rik. F. Stalsberg. 



holde sammen og virke jevnt paa alle Steder i Ovnen. 

 Endskjønt der allerede 1783 og senere af franske Metal- 

 lurger blev bragt i Forslag Ovne med flere Digler, finde 

 vi dog ingen Antydning til, at saadanne bave været be- 

 nyttede hverken i England eller Frankrig før efter Aaret 

 30; Karsten siger ialfald i 1828, at der endnu paa den 

 Tid kun brugtes en eneste Digel i Ovne, der fyredes med 

 Koks. Senere har man imidlertid udvidet disse; saaledes 

 var et halvt Snes Aar længere frem Ovne med 2 Digler 

 det Sædvanlige i England, og hermed er man ogsaa ifølge 

 de nyeste Meddelelser blevet staaende, efteråt Ovne med 

 4 Digler have vist sig at levere et mindre sikkert og re- 

 gelmæssigt Produkt. Andre Steder anvendes derimod 

 oftere 4 Digler; man har derved tildels giort den samme 

 Erfaring som i England, hgesom gjerne Diglernes Varig- 

 hed bliver lidt formindsket ved, at de udsættes for en 

 ujevnere Temperatur, og Tabet ved deres Bristning er 

 følgelig noget større. Til Erstatning er dog Koksbespa- 

 relsen ganske betydelig. Grüner og Lan antage, at gjen- 

 nemsnithg Ovne med 1 Digel for 1 Vegtsdel Staal bruge 

 5—6 Dele Koks, Ovne med 2 Digler 3,5—4 Dele og Ovne 

 med 4 Digler 1,8 — 2,5 Dele Koks, eftersom Staalet er 

 haardere eller blødere (de høieste Tal ved de blødeste 

 Sorter). Omkostningerne ere derved formindskede fra 

 200 à 250 fres. til resp. IGO à 195 og 130 à 170 fres. 

 pr. 1000 Kilgr. smeltet Staal. Da dog som bemerket 

 Tabet ved Diglernes lettere Bristen bliver (1 — 3 pCt.) 

 større i sidste Slags Ovne end i det andet Slags (med 2 

 Digler), saa vil ved Smeltning af udmerkede Staalsorter, 

 hvis Pris altsaa er stor. Fordelen kunne blive liden eller 

 maaske ingen; i saa Tilfælde anvendes derfor hellere kun 

 2 Digler, saameget mere som Staalet ogsaa derved bliver 



