Udsigt over Jerntilvirkningen. 335 



bedre. Ved simplere Staalsorter svare derimod Ovne med 

 4 Digler bedst Regning trods det forøgede Tab, da Vær- 

 dien af Staalet da er langt mindre; der vil alligevel blive 

 en Gevinst af 15 — 20 fres. tilbage. Le Play angiver 

 (Ann. d. Min. 4 sér. T. III. p. 665) Produktionsomkost- 

 ningerne for 100 Kgr. Staal i Yorkshire i Aaret 1843 til 

 omtrent 21 à 22 fres.; de ovennævnte Forfattere antage 

 Omkostningerne i 1862 gjennemsnitlig at være 7 Lst. 10 

 sh. pr. Ton (eller 18—19 fres. pr. 100 Kgr.), altsaa noget 

 mindre, endskjønt Udgifterne for Koks, hvoraf Forbruget 

 ellers er meget nær det samme, ere stegne noget (omkring 

 1,5 fres. pr. 100 Kgr. Staal). 



Medens Trækul tidligere (saaledes af Karsten) ansaaes 

 for utjenlige til Staalsmeltning, fordi de gave for lav Tem- 

 peratur og formeget Arbeide ved den iiophørlige Paafyld- 

 ning, saa har man dog siden 1840 i Østerrig kunnet an- 

 vende dem med ganske godt Udfald, om end Brugen 

 deraf nu igjen er noget aftaget. Først anvendtes kun 

 Trækovne, hvori man stillede ialmindelighed 9 og under- 

 tiden endog 15 — 20 Digler. Kulforbruget blev dog i disse 

 Ovne overmaade stort, saa at der i første Tilfælde med- 

 gik 10—12 og i sidste 8—9 Dele Kul for 1 Del Staal. 

 For at raade Bod herpaa indrettedes hensigtsmæssigere 

 Ildsteder med varm Undervind; Ovnene rumme nu 6 — 7 

 Digler. Derved faldt Kulforbruget straks ned til 3 — 4 

 Dele for hver Del Staal, og ved senere at anvende den 

 bortgaaende Varme til foreløbig Glødning af Diglerne og 

 Opvarmning af Blæsten har Kulforbruget kunnet reduceres 

 til 2—2,25, ved uafbrudt Drift endog til 1,5—1,75 Dele 

 for en Del Staal eller 25—38 Kbf. Kul pr. Centner. For 

 Koks har en hgnende Anvendelse af lukket Ildsted og 

 Undervind været forsøgt baade i Frankrig og Tydskland, 



