336 Eik. F. Stalsberg. 



men har maattet opgives, da Risten let forslaggede og 

 tilstoppede sig, saa at Luften kun fik en meget uregel- 

 mæssig Gjennemgang og Smeltningen blev forstyrret. 



Til den voksende Anvendelse af flammegivende Brænd- 

 sel ved Stangjern- og tildels den øvrige Staaltilvirkning 

 har ogsaa knyttet sig en lignende af Stenkul ved Støbe- 

 staalfabrikationen. De tidligste Prøver hermed anstilledes 

 i Frankrig allerede i Slutningen af forrige Aarhundrede, 

 dog uden videre Held. Senere anvendtes Stenkul nogen 

 Tid i Ovne, der lignede Glasovne, med to Digler paa hver 

 Side af det i Midten liggende Ildsted. Man var dog 

 længe utilfreds med disse Ovne, „der krævede stor Be- 

 hændighed ved Diglernes Udtagning og Tømning, ligesom 

 ogsaa megen Tid gik tabt ved at rive Hul paa og igjen- 

 mure Ovnvæggen, naar Diglerne skulde bringes ud og 

 ind"; man fik mangengang hellerikke sterk nok Hede for 

 strengtflydende Staal og Diglerne gik let itu. Mod Slut- 

 ningen af det tredie Decennium synes Staalsmeltning med 

 Stenkul næsten at være opgivet. Alt Brændsels stigende 

 Pris gjorde dog, at man igjen forsøgte paa at anvende 

 dem i uforkoket Tilstand i Flammeovne, og siden 1853 

 har dette lykkets — fornemmelig i Dept. Loire og Isère 

 — ved Anvendelsen af Undervind. Fordelen har dog 

 ivirkehgheden ikke været saa stor som fra først af anta- 

 get, idet man lagde de ældre Ovne med kun to Digler til 

 Grund for Sammenligningen; anstilles Sammenligningen 

 med Ovne for Koks og 4 Digler, saa viser det sig at 

 den endelige Gevinst er høist ubetydelig*), da den væ- 

 sentligste Besparelse, Diglernes længere Varighed, balan- 

 ceres af forøgede Vedligeholdelsesomkostninger for Ovnene. 

 Man har dog et Par andre Fordele af at benytte Stenkul, 

 *) Neppe over 10 Fres. for KX)0 Kgr. Staal. 



