Uclsigt over Jerntil virkningen. 351 



tabet blev for stort, ligcsora ogsaa det Kvantum Riijern, 

 der behandledes ved hver Operation, var for lidet, idet 

 der maa en vis Mængde til for at frembringe tilstrække- 

 lig Modstand mod Blæsten, saa at dennes Surstof benyt- 

 tes vel, og for at Afkjølingen, der væsentlig afhænger af 

 Overfiadens Forliold til Massen, skal blive saa liden som 

 mulig. Endelig var det ogsaa med den korte Erfaring, 

 som endda havdes, meget slemt at passe det rette Tids- 

 punkt, naar Stangjernet eller Staalet var færdigt; det blev 

 ellers let „forbrændt". Eftersom Bessemer kom paa det 

 Rene med disse Mangler og rettede derpaa, fik han og- 

 saa bedre Held med sig, navnlig ved at bruge Rujern 

 fra Sverige og Cumberland, og det lykkedes ham at til- 

 virke temmelig store Kvantiteter af et ganske godt Staal, 

 hvortil han nu fordetmeste indskrænkede sin Procès. Det 

 var, som vi have seet. vistnok oprindeligt hans Mening, 

 at det kunde lade sig hgesaa let gjøre at fremstille Stang- 

 jern som Staal; det skulde kun være afliængigt af Tiden, 

 Praxis beviste ogsaa, at dette var muligt, men tillige van- 

 skehgt, da Produktet blev meget variabelt og i Regelen 

 daarhgt; Afgangen blev ogsaa større. Derfor og fordi 

 det ikke svarede saa god Regning, opgav man allerede 

 tidligt Tilvirkningen af egentligt Stangjern, og man er 

 blevet staaende ved at fremstille et Produkt, der er at 

 anse for eller nærmer sig mest til Staal. 



Imidlertid var der ogsaa fra andre Kanter indløbet 

 Efterretninger af opmuntrende Indhold, saaledes fra Frank- 

 rig men fornemmelig fra Sverige, og det kan vel siges, 

 at det ikke mindst skyldes svenske Jernverkseieres ihær- 

 dige Bestræbelser, at Bessemerprocessen gjorde saa hur- 

 tige Fremskridt istedetfor maaske ellers at være blevet 

 hindret deri for en længere Tid. Efteråt mindre Forsøl 



