IJdsigt over Jern tilvirkningen. 355 



Det var endvidere vanskeligt at opnaa og vedligehokle 

 den nødvendige Temperatur, hvorfor det færdige Staal 

 hyppigt var temmelig tykflydende og stundom endog for 

 en større Del blev siddende tilbage i Ovnen. Processen 

 vårede nemlig længe og Varmetabet blev derved stort; en 

 anden væsentlig Aarsag var ogsaa den Omstændighed, at 

 under Udtapningen Blæsten fra den øverste Formrad ved 

 Ovnens Omdreining snart kom over det flydende Staals 

 Overflade og derved afkjølede dette sterkt. Man indret- 

 tede sig derfor saa, at Blæsten, før udtapningen foregik, 

 kunde afstænges, hvorved det tillige blev muligt at lade 

 Massen uden stor Afkjøling staa ganske stille nogle Se- 

 kunder, saa at Slaggen bedre samlede sig og selve Staalct 

 blev friere for Blærer. 



Medens man holdt paa med disse Experimenter, op- 

 førtes ogsaa en ny Ovn af ganske anderledes Konstruk- 

 tion. Den bestod af en vertikal ubevægelig Cylinder, lig 

 en lav Kupelovn, med to parallelt med Bunden anbragte 

 Kader af Former, seks i hver Ead og med samme Dia- 

 meter som i den gamle Ovn. Ovnen lukkedes oventil 

 med en Hat og havde to Aabninger paa Siden, en om- 

 trent paa Midten for Rujernets Ifylcling og en anden 

 høiere op for Gasernes Udløb; Uclstikshullet var som paa 

 en sædvanlig Kupelovn. Staalet støbtes nu først i en stor 

 Støbepande for at faa Anledning til at staa stille en kort 

 Stund, da Blæsten her ikke kunde stænges af. 



Men ogsaa i denne Ovn var det slemt at erholde en 

 tilstrækkelig høi Varmegrad og faa Staalet tyndflydende, 

 saa at Slag og Luftblærer kunde faa skille sig fra det; 

 Staalet blev meget ujevnt og det lod sig vanskehgt gjøre 

 at faa efter Ønske et haardere eller blødere Staal. Og- 

 saa her stivnede noget Metal ofte i Ovnen, idet det ka- 



23* 



