— 38 — 



paa at overlade den videre Forædling til andre Led af den 

 almindelige Industri. Hvor det forlanges, leverer den selv- 

 følgelig Jernet i saadan Tilstand, men, tvungen af Konkur- 

 rensen, har den allerede forlængst slaaet ind paa Forædlin- 

 gen af sit eget Produkt, saaledes at de samme Etablisse- 

 menter, der producere Rujern, Stangjern eller Staal, tillige 

 levere fuldt færdige Varer af mangfoldige Sorter, der umid- 

 delbart kunne gaa over i P'orbrugerens eller Kjøbmandens 

 Hænder, og i denne Retning har den stadig grebet om sig 

 mere og mere. Man ser nu let, at, hvad der fra først af 

 var skeet af Nød, er blevet til en væsentlig Fordel, idet den 

 moderne Jernindustri paa denne Maade har gjort sig uaf- 

 hængig af forskjellige Mellemled, der stedse for en stor Del 

 vilde kunne beherske Markedet, og den har saaledes skaffet 

 sig en mere direkte Indflvdelse paa dette paa samme Tid, 

 som den, ved at frigjøre sig fra Mellemmænd, der alle skulle 

 have sin Fortjeneste, kan forringe Prisen og saaledes øge 

 Forbruget. 



Disse faa Træk kunne maaske give et svagt Begreb om 

 Jerndriftens nuværende Tilstaud i Europa, men Billedet er dog 

 meget langt fra at være fyldigt nok. Man maa færdes midt 

 oppe i selve de jernproducerende Distrikter foråt kunne faa 

 den rette, fulde Erkjendelse af, hvad Nutidens Jernindustri 

 har at sige, og hvilken Magt den er bleven i de fleste af 

 Europas Lande. 



Vende vi os dernæst til Norge ag ser paa vor Jern- 

 industri, saa møder her os et helt bedrøveligt Syn, som ikke 

 alene en Fagmand maa beklage i høieste Grad, men som 

 vistnok maa tildrage sig Opmærksomhed hos Alle og En- 

 hver, der eier en Smule Interesse for Industriens Fremvæxt 

 i vort Land. Norges Jernproduktion, som aldrig, selv ikke 

 i de gunstigste Perioder, har været saa stor, som man maa- 



