— 40 — 



Hertil kommer endnu de tidligere nedlagte Værker, Kongs- 

 berg, Bolvig, Froland og St. Olaf, der efter den foregaaende 

 Femaarsberetning tilsammen repræsentere en Produktion af 

 omtrent 16,000 Centner, og Totalsummen bliver saaledes 

 over 100,000 Centner. De Angivelser, der ere hentede fra 

 Femaarsberetningen (1861 — 65), tilhøre jo en Periode, hvor 

 Produktionen allerede var betydelig sunken, og de give saa- 

 ledes utvivlsomt altfor lave Værdier, idetmindste for en Del 

 af Værkerne; men desuagtet viser der sig efter dette en 

 Tilbagegang i Norges Rujernproduktion af mellem 60 og 70 

 Procent i Løbet af et Par Aar, medens England, Frankrig 

 og Preussen, som allerede ant3'det, ved sidste Pariserudstil- 

 ling viste sig i det forløbne Decennium at have fordoblet 

 deres allerede i Forveien saa kolossale Produktioner. Nor- 

 ges Jerntilvirkning for Tiden, beregnet pr. Individ, giver 

 altsaa en Produktion af omtrent 4 ^ pr. Hoved, og vi komme 

 paa denne Vis til at rangere omtrent i Klasse med Italien. 

 Medens Norge, naar det regnes sammen med Sverige, har 

 den Ære at paradere paa den fjerde eller femte Plads i den 

 Kække, der aabnes af England med en Jernproduktion af 

 310 til 330 ^ pr. Individ, kommer det altsaa, naar det 

 règnes for sig alene, til at indtage en af de aller nederste 

 Pladse, nedenfor Rusland, Spanien og Portugal. 



Naar en hvilkensomhelst af et Lands Industrigrene i 

 Løbet af kun et Par Aar viser en saa voldsom Tilbagegang, 

 som denue, der vistnok vanskelig skal finde sin Lige, saa 

 maa det vel ansees temmelig berettiget at forsøge paa at 

 henlede den almindelige Opmærksomhed paa den; men er 

 dette saa i sin Almindelighed, saa gjelder det i Sandhed 

 endnu i langt høiere Grad, naar det er et Lands hele Jern- 

 industri, der rammes af en saadan Skjæbne, naar der endog 

 synes at bhve Spørgsmaal om Muligheden af dens Existence 



