— 42 — 



keit kunde blive udtømmende behandlet, selv om de nød- 

 vendige Opljsninger i alle Retninger stode til Raadighed ^ 

 derfor ville i det Følgende væsentlig de Sider af Sagen 

 blive trukne frem, som antages at have praktisk Bet3'dning 

 for den norske Jernindustri, og de øvrige ville kun blive 

 berørte, saavidt nødvendigt er til Sammenligning og Orien- 

 tering. 



Saasnart der reiser sig Spørgsmaal om at bringe sig til 

 Nytte et Lands Rigdom paa Jernertse, har man jo Valget 

 mellem to Veie: enten udskiber man Ertsen, eller man for- 

 smelter den i Landet selv. Det er klart nok, at, naar det 

 første Alternativ vælges, taber baade Eieren og Landet de 

 Fordele, som ere forbundne med en Tilgodegjørelse af Bri- 

 sene; dertil behøves ingen videre Kommentar ; men Betragt- 

 ninger af den Natur gjøre sig nu i Virkeligheden sjelden 

 eller aldrig gjeldende hertillands, og de kunne det heller 

 ikke, saalænge Kapitalerne, de smaa som de store, holde 

 sig saa haardnakket borte fra enhver teknisk Bedrift, som 

 Tilfældet har været her i Norge i de senere Tider. Saa- 

 ledes vil det praktisl<e Spørgsmaal i 9 af 10 Tilfælder blive 

 dette, hvorledes man paa letteste og hurtigste Maade kan 

 gjøre en Ertsforekonisî i Penge. Som Følge deraf søger 

 man enten at faa den -solgt til Udlandet, eller, hvis ikke 

 dette lykkes, driver man selv Ertsen ud og exporterer saa 

 samme. Under saadanne Omslændigheder turde det derfor 

 have sin praktiske Nytte at undersøge lidt nøiere Udsigterne 

 for en saadan Udskibning af Jernerts, som den nu for Tiden 

 foregaar fra flere Punkter paa Vestkysten og vissehg i Frem- 

 tiden snarere vil tiltage, etjd aftage, efteråt Landets egne 

 Jernværker ere standsede. 



Efter Jemdistiikternes Beliggciihed i de forskjellige 

 Lande, indser man let, at der væsentlig kun kan blive Tale 



