- 43 — 



om en üdskibning til Belgien, Frankrig og fremforalt Eng- 

 land. P]n Export af Jernerts til Westfalen og Khinprovind- 

 sen vilde vistnok ikke være umulig, forsaavidt som man 

 næsten helt frem til Værkerne kunde benytte Vandvei, Rhi- 

 nen, og man saaledes undgik den lange og kostbare Jern- 

 banetransport; men, da isaafald en Omladning vilde være 

 nødvendig, og ved en Transport opover Rhinen Assistence 

 af Dampskib var luindgaaelig, saa gjelder her det Samme, 

 som for Ertsforsendelser til de fleste ar Frankriges Jern- 

 distrikter, at Omkostningerne vilde blive meget for store for 

 almindelige Ertse : de have nemlig her overlegne Konkur- 

 renter i Siegenerlandets Spathjernstenleier, hvilke aarlig le- 

 vere omtrent 10 Millioner Centner til en Gjennemsnitspris 

 af omtrent 10 ß norsk pr. Centner, og i Westfalens Kul- 

 jernstene, af hvilke aarlig udvindes 4 til 6 Millioner Centner 

 til en opgivet Pris af ikke engang 5 ß norsk pr. Centner, 

 og endelig i Nassaus Masser af Jernglands. Gehalten af 

 alle disse Ertse varierer fra 36 til 50 pCt., og der kunde 

 saaledes under alle Omstændigheder kun blive Spørgsmaal 

 om at udskibe meget rige Ertse, men Rigdom er, som be- 

 kjendt, i det Store ikke de norske Jernertses stærkeste Side. 

 Ogsaa for Frankriges Vedkommende vilde Transportforhol- 

 dene fordre en betydelig Jerngehalt, — en Betingelse, der 

 opfyldes af de fra Algier importerte Ertse. Hvad Belgien 

 angaar, saa koster her Ertsen fra 8 til 16 ß norsk pr. 

 Centner loco Hytte efter de forskjellige Leiesteder og Kva- 

 liteter, og med Hensyn paa Tilgangen paa Erts kan bemær- 

 kes, at Belgien ogsaa forsyner Frankrige med endel Jeni- 

 ertse. Endelig komme vi til England, som efter sin Belig- 

 genhed og Jerndistrikternes Fordeling maatte blive det na- 

 turligste Marked for norske Jernmalme, og det tor derfor 

 maaske være ganske nyttigt, om vi her gaa lidt mere i 



