— 48 — 



fuldeste Vendepunkter i den menneskelige Civilisation, hvis 

 Omfang ogsaa nu for Tiden er vauskeligt at overskue, og 

 hvis Rækkeevne man først i en Fremtid tilfalde vil kunne 

 erkjende; den ene Vei hedder vegetabilsk Brænd material, 

 den anden mineralsk Brændmaterial. Her staar man lige- 

 overfor et af disse Enten — Eller, hvor man skal træffe et 

 Valg, der er bindende frem igjennem lange Tider, fordi det 

 betinger to ganske forskjellige Udviklingsretninger, der vist- 

 nok have hyppige Berøringspunkter, hvor de komme i Strid 

 med hinanden, men desuagtet dog utvivlsomt begge maa 

 siges at være fuldkommen berettigede ved Siden af hinan- 

 den, og ialfald nu for Tiden begge nødvendige, om end ikke 

 i lige høi Grad; men derom nedenfor. Her turde det der- 

 imod ikke være ganske overflødigt at fremhæve, at det na- 

 turligvis er det Brændmaterial, som benyttes i Marsovnen til 

 Rujernets Fremstilling, der karakteriserer den hele Bedrift, 

 og udelukkende afgjør, hvorvidt en Jerndrift skal betegnes 

 som baseret paa vegetabilsk, eller paa mineralsk Brændstof. 

 Hvad Slags Brændmaterial der benyttes til Rujernets Trans- 

 formation til Stangjern og Staal, er jo ingenlunde bestem- 

 mende for Produktets Kvalitet, — er meget mere i de al- 

 lerfleste Tilfælder en temmelig ligegyldig Sag, og saaledes 

 som Forholdene nu for Tiden ere endog i de skovrigere 

 Lande, er det ikke formeget at sige, at det kun under sær- 

 egne Omstændigheder, og ialfald langt sjeldnere, end man 

 ser det praktiseret, vil være hensigtsmæssigt eller endog 

 blot försvarligt, at anvende Trækul eller Ved til Frisknings- 

 processerne; thi man faar her holde vel ud fra hinanden 

 Virkningerne af det Brændmaterial, man anvender, og af 

 selve Manipulationen eller maaske rettere den Gjennemarbei- 

 den, som bliver Produktet tildel under og umiddelbart efter 

 Operationen. Spørgsniaalet — Trækul eller mineralsk Brænd- 



