— 68 ^ 



holde. Imidlertid vil dog den Veiledning eller de Oplys- 

 ninger, som man ved en Diskussion af dette Spørgsmaal 

 kunde hente fra de gamle Værker, nøiere beseet, vise sig 

 at være lidet værdifulde, tildels endog rentud misvisende ; 

 Aarsagen er denne, at ikke et eneste af Norges Jernværker, 

 hverken af de nedlagte eller de nu bestaaende, tilhøre et 

 Aktieselskab eller et større Interessentskab, men alle uden 

 Undtagelse ere enkelte Privatmænds Eiendom, og der fore- 

 ligger saaledes ingen almindelig tilgjængelige Indberetninger, 

 som man med tilstrækkelig Tryghed kunde benjtte sig af. 

 Et saadant Eiendomsforhold, der i alle betydeligere Jern- 

 lande, undtagen Sverige, uimodsigelig hører blandt Undta- 

 gelserne, og ingenlunde er Regelen, og som visselig i mere 

 end een Henseende har bidraget meget til at fremskynde de 

 norske Jernværkers Skjæbne, hindrer os ogsaa i at gaa den 

 indirekte Vei for at hente nogle Støttepunkter for vor Be- 

 tragtning, ved at gribe til en Undersøgelse af Aarsagerne 

 til den almindelige Tilbagegang i vor Jernværksdrift ; thi, 

 som en fuldstændig privat Virksomhed, unddrager den sig, 

 navnlig hvad Teknik og Administration angaar, en saadan 

 Kritik, som vel desværre vilde finde liden Anledning til at 

 sige smukke Ting. Det er vistnok saa, at man, naar man 

 staar ligeoverfor gamle Værker, som paa Grund af de spe- 

 cielle Stedforholde eller andre Omstændigheder, der have 

 gjort sig gjeldende ved deres oprindelige Anlæg, baade kunne 

 kræve ganske særegne Forholdsregler og i Virkeligheden og- 

 saa sjelden kunne være i Besiddelse af den Elasticitet i flere 

 Retninger, som man med Rette kan og maa fordre af et 

 moderne Etablissement, har al Opfordring til at være meget 

 forsigtig i sin Dom over de forhaandenværende Indretninger 

 og Arrangements i det Hele. Men Alt har dog en Grændse, 

 og hvormange Hensyn man end vil tage, og hvormeget man 



