— 98 — 



saa ensartet, som paa nogen Maade muligt. Naar et 

 Værk modtager en Bestilling efter et Prøvestykke, som det 

 selv har sendt, maa det kunne levere det hele Kvantum 

 nøiagtig, som dette ^ det ene Stykke af den hele Leveranse 

 maa være det andet saa ligt, som to Rujernbrud overhove- 

 det kunne ligne hinanden. Da der imidlertid ved enhver 

 Marsovndrift kan indtræffe Omstændigheder, over hvilke man 

 ikke al tid er Herre, og der selv ved den største Paapasse- 

 lighed fra de Overordnedes Side ofte skal en übetydelighed 

 til, før Marsovnen kaster sig en Smule, saa er det en Umu- 

 lighed selv ved det bedst dirigerede Værk gjennem Aar og 

 Dag at holde Marsovngangen paa den samme Rujernvarietet 

 nied den Grad af Nøiagtighed, som her fordres. Derfor 

 bliver det nødvendigt at anvende en Sortering i flere Num- 

 mere, der maa udføres med den største Omhu og stadig 

 tilsees af den Overordnede ^ Kontrollen kan her aldrig blive 

 for streng; det er klart, at jo bedre Marsovnen ledes, des 

 færre Nummere behøver man. 



Den, der selv kjender Udviklingen af det n3'ere Støberi, 

 vil vel erkjende, at der i disse Fordringer paa en nøiagtig 

 Sortering ingensomhelst Overdrivelse ligger, og den, der tviv- 

 ler, reise blot hen og se med egne Øine og tale med en 

 hvilkensomhelst intelligent Støberifunktionær i Nordtydskland. 

 Den tydske Rujernhandels egen Historie leverer desuden 

 Vidnesbyrd for Rigtigheden af dette. Hvad for det Første 

 det ungarske Rujern angaar, saa var det tidligere almindelig 

 Skik, at ethvert Værk blæste snart det ene, snart det andet 

 Rujern, eftersom det faldt bekvemt, og alt dette vandrede 

 om hinanden uden Forskjel ud i Verden. Følgen udeblev 

 naturligvis heller ikke; det har været og er fremdeles en 

 Regel hos de onihyggeligste Støberiteknikere i Tydskland, 

 aldrig at kjøbe ungarsk Rujern, uden at de selv kunne reise 



