— 105 — 



sig cil Stilling pna et nyt Feldt, end fra et ældre Feldt at 

 fordrive en Konkurrent, som allerede har faaet Tid til at 

 slaa sig fast, — en Regel, som netop finder sin Anvendelse 

 paa det foreliggende Tilfælde. Tager man nemlig endog 

 blot Hensyn til den ene af de ovenberørte fire Veie for Af- 

 sætningen af et Trækulrnjern, Støberidriften, saa er denne, 

 som allerede gjentagne Gange sagt, i uafbrudt Fremadskri- 

 den, og ligesom Forbruget af Trækulrnjern i denne Branche 

 allerede nn er stegen, saa er der ogsaa al Rimelighed (br, 

 at den fremdeles vil voxe, jo mere Støberiet i alle Lande 

 udvikler sig paa et theoretisk Grundlag, og jo mere System 

 Producenterne af Trækulrujern ere istand til at bringe ind i 

 denne Slags Handel, saa at de kunne forskaffe Konsumen- 

 terne en større Garanti. 



Feldtet maa tillige siges at være fuldkommen aabent- 

 thi man maa vel med al Rimelighed kunne antage, at Pro- 

 duktionen af Trækulrujern i selve Tydskhmd og England 

 idelmindste ikke vil voxe i Fremtiden, og hvad den anden 

 Konkurrent, det nngarske Rujern angaar, saa har dette, som 

 sagt, delt Skjæbne med det svenske, og, uagtet det i og 

 for sig kan være udmærket godt, dels formedelst Mangel 

 paa Omhu fra Værkernes Side, dels fordi det er faldet i 

 Hænderne paa ukyndige Handlende, tabt saameget i An- 

 seelse hos alle bedre Konsumenter, at det turde falde nogen- 

 lunde let ikke alene nu at trække Størsteparten af dem til 

 sig, men ogsaa for Fremtiden at sikre sig en fremragende 

 Plads paa Markedet, naar der nogenlimde snart fra Norge 

 blev aabnet en velordnet Handel med Trækulrujern. Desuden 

 staar jo Ungarn, som tidligere nævnt, i Begreb med at kaste 

 en s(or Del af sin -Jernindustri over paa Koks. Endelig tør 

 man tro, at Norge, med Hensyn paa Muligheden af at bringe 

 System og Orden i sin Rujernhandel, er gunstigere situeret, 



