— Ill — 



Da dette detaillerede Kjendskab til Markedet og Kon- 

 kurrenterne er saameget vanskeligere baade fra først af at 

 erhverve og senere at holde à jour, jo mere man er fjernet 

 fra de Trakter, hvor man skal optage Konkurransen, saa har 

 man maaske i en Tilsidesættelse eller en Undervurderen af 

 Nutidens strenge Krav i denne Retning at søge en af de væ- 

 sentligere Aarsager til, at en teknisk Bedrift saa forunderlig 

 hyppig mislykkes hertillands, og specielt til det paafaldende 

 Uheld, som her i Norge, i Modsætning til de fleste andre 

 Lande, synes at forfølge tekniske Foretagender, som ere ba- 

 serede paa større Interessentskaber. Vistnok kan man tænke 

 sig, at Fordringerne paa saadanne nøiagtige Undersøgelser 

 baade lettere vil kunne erkj endes og snarere vil fjldestgjø- 

 res, naar Interesserne i et Foretagende ere samlede paa færre 

 Hænder^ men, da under alle Omstændigheder, hvad enten 

 Interessenternes Antal er stort eller lidet, det egentlige An- 

 svar med Nødvendighed maa være koncentreret hos en Enkelt 

 eller høist nogle Faa, saa er det klart nok, at den Omstæn- 

 dighed, at der er mange Eiere, i sig selv Intet har at sige, 

 men vel den Form, under hvilken Aktieselskabet udfolder sin 

 Virksomhed, dets hele Anlæg og Arrangement, og derfra 

 flyder visselig mangen Feil, som saa let vil tilskrives enten 

 en mislig Administration eller andre Omstændigheder. 



Aktieselskaber og større Interessentskaber ere maaske 

 intetsteds saaledes paa deres Plads, som netop i Jernbedriften, 

 fordi det er en Betingelse for dennes hele Existense, at deo 

 anlægges efter store Dimensioner, og den saaledes baade til 

 Anlæg og Drift kræver betydelige Kapitaler, hvis Forrentning 

 nødvendigvis maa blive noget ujevn, et Aar mindre tilfreds- 

 stillende, et andet igjen saameget bedre, uagtet en Jerndrift 

 i det Store taget uden al Tvivl er saa godt og sikkert et 

 Foretagende, som noget. Jo mere man betragter de Vilkaar, 



