134 M. Sårs. 



Kiiude (Fig. 25—26, h) med bul tilrundet Ende. Disse 

 Knuder synes at være lîudimenter af det første eller 

 øverste Par Antenner. 



Et kort Stykke bag dem, men ganske paa den ventrale 

 Side af første Segment, findes et Par langstrakte Fremrag- 

 ninger (ibid. i), der ere omtrent 3 Gange længere og ved 

 deres Basis næsten 2 Gange tykkere end hine. De ere ret- 

 tede skraat nedad og udåd, undertiden mere lige udåd eller 

 næsten horizontalt, især hos yngre Individer. De ere ved en 

 transversal Piingfure delte i 2 Led eller Antydninger til Led, 

 af hvilke Grundleddet er kort-cylindriskt og lidt længere end 

 tykt. Paa Enden af dette sidder da andet Led, som næsten 

 er halvt saa stort som hint, ovalt og stillet paatværs og 

 lidt skraat. Ved nøiere Betragtning ser man, at andet Led 

 tværsover dets Midte er ved en ikke dyb Ringfure, som saa- 

 ledes i Forhold til Grundleddet bliver næsten longitudinal, 

 delt i 2 omtrent ligestore runde Tuberkler. Disse 2 Tuber- 

 kler , af hvilke den ene er mere fremragende end den anden 

 og vendt udåd og lidt opad, er(' udentvivl at betragte som 

 Antydninger til Led, og de omhandlede Fremragninger, der 

 saaledes hver egentlig kommer til at beståa af 3 Led (Fig 27), 

 som Rudimenter af andet eller nederste Par Antenner. 



Paa Midtlinien eller mel! em Baserne af disse sidste 

 Antenner sidder en temmelig stor uparret Knude (Fig. 26, k) 

 af næsten kugledannet eller, da den baglil i Midten er til- 

 spidset, hellere noget triangulær Form Den maa vel anta- 

 ges for at være Overlæben (labrum). 



Ganske tæt bag Overlæben ligger et Par ligeledes tem- 

 melig store i Tværretning stillede, tiltrykte og saaledes kun 

 lidet fremragende Kuuder cFig. 26, 1) af aflang Form (næ- 

 sten dobbelt saa lange som brede), hvilke med deres indre 

 Ende støde tæt sammen paa førsle Segments Midtlinie. Fra 



