Om Christianiafjordens Fauna. 135 



den ydre Ende af hver af disse Knuder udgaar en fri I frem- 

 ragende, nedad reîiel, cylindrisk og noget bøiet Forlængelse 

 (Fig. 24—26, m) af omtrent lige Længde med Knuden, men 

 kun halvt saa lyk og efterhaanden afsmalnende imod Enden, 

 som er tilrundet. Hos nogle Individer befandtes denne cy- 

 lindriske Forlængelse at være mere udstrakl i Tværretning, 

 hvorved det viste sig, al den egentlige er en umiddelbar 

 Forlsætlelse af Knuden. Begge danne saaledes (ilsammen et 

 langstrakt krumbøiet Redskab (Fig. 28), som man paa Grund 

 af dets Foim og Beliggenhed udenlvivl maa holde for en 

 Ma nd ib el eller et Rudiment af Mandi bel, da den er af samme 

 bløde Beskaffenhed som alle de øvrige af Dyrets VL-dhæng. 



Umiddelbart bag Mandiblerne ligger paa Midtlinien, lige 

 ved Grændsen af andet Segment, en uparret rundagtig Knude 

 (Fig. 26, n), som omtrent er halvt saa stor som Overlæben 

 og synes at maatte betragtes som Underlæben (labium), 

 og paa hver Side af og ganske tæt ved den en langt mindre, 

 meget kort cylindrisk Knude (ibid o), hvilke synes at være 

 et Par rudimentære M axil 1er. Høist niærkværdig og pp.a- 

 faldende er nu Tilstedeværelsen af de beskrevne rudimenlære 

 Æderedskaber uden nogen Function, da jo Munden ganske 

 fattes og der følgelig ikke kan være Tale om nogen Indbrin- 

 gen af Næringsmidler i Kroppen uden paa endosmolisk Vei 

 gjennem Kroppens Hud. 



Andet og tredie Segment ere paa hver Side af Bugen 

 forsynede med et stort Vedhæng (Fig. 24, 25 p\ p^), som 

 paa tredie Segment (Fig. 23 p^) er noget større end paa an- 

 det (ibid., p'), ikke langtfra en Tredjedel af Kroppens Længde. 

 Disse parrede Vedhæng ere al betragte som rudimentære 

 Fød der. Ifølge SleensSrup og Lülken (1. c. p. 4) beståa 

 Fødderne hos Copepoderne typisk af „et toleddet Grund- 

 stykke og lo, typisk Ireleddede, Grene med talrige Fjærbørster. 



